Okej.
Tyvärr tittar folk på dig som om du kom från zoo.
- Ingen fara. Jag kommer från zoo. - Det är nog inte säkert för dig.
- Kliv inte ut förrän jag säger till. - Ska du kliva ut?
Det är okej. Jag klarar mig.
- Det är så glatt. - Vi har vunnit vår första seger.
Du får träffa fler människor där.
Jennifer, älskling. Det är jag igen. Snälla, ring upp.
Du anar inte vad jag hittade. Din skoluppsats. Jag är orolig för dig.
Jennifer, jag vill prata med dig! Jag vet inte var du är.
Jag skickar det här i ett expressbrev. Läs det och ring mig.
Hej, älskling, du är nog redan på planet. Ha en trevlig resa hem.
Vi ses när du kommer hem. Jag älskar dig.
Det är därför min partner är speciell. Han är den enda man-
- som jag verkligen har älskat i tio är.
- Vill du ha barn? - Ja, jag längtar efter moderskapet.
Sen tänker jag: "Nej! På måndag har jag ett möte."
"På tisdag har jag en demonstration. På torsdag bankmöte. På fredag..."
Älskling, jag har en present åt dig.
- Har du köpt nåt? - Ja.
- Var är du? - Ingenstans. Jag bara...
Förlåt, jag tänkte bara på mamma.
Hon har ringt...
Hon läste en uppsats jag skrev som barn om min första kille.
Och... jag berättade inte eftersom han var äldre.
Hon är helt förstörd. Hon försöker nå mig.
- Älskling. - Jag har aldrig filmat i Atlanta.
- Har du allt med dig? - Ja.
- Jag är nervös. - Det går nog jättebra.
Det här är till dig. Det är från din mamma.
- Jag kommer att sakna dig. - Jag älskar dig.
- Jag kommer hem på tisdag. - Okej.
Jag får allt på mig. Du måste äta lite.
Ligger det på skyddat land?
- Ja. - Jag måste kolla upp det.
- Min kille är där i slutet av veckan. - Ja, självklart.
Jag vill börja uppsatsen med att berätta nåt vackert.
- Hallå. - Jag har varit så orolig för dig.
- Har du läst den än? - Nej. Var låg den?
I en låda i förrådet. Det spelar väl ingen roll?
Det viktiga är vad som står. Vad hände?
- Vad pratar du om? - Du har ljugit för mig i alla år.
Mamma, jag sa inget för att jag visste att du skulle reagera så här.
- Så jag är för dum för att fatta? - Det sa jag inte.
- Jag hittade Bill på nätet. - Vad?
Där finns han, helt öppet.
Fortfarande känd. Jag går in i arbetsrummet.
- Vänta lite. - Mamma, vad pratar du om?
- Har du försökt hitta honom? - Nej, jag trodde att han var död.
Man måste bara skriva in hans namn.
Herregud!
- Han ser mycket äldre ut. - Jag hittade dock inget om henne.
Jag känner en som hjälpte mig kontakta Becky Davis.
Ja, Becky var med den sommaren.
Ja och hon bor på Fairview.
- Vad menar du? - Du har inte varit här på länge.
- Jag behöver hjälp. - Mamma, vad gör du?
Hon kanske vet hur vi kan kontakta mrs G.
Jag kan inte i helgen.
Jag ska rätta tentor och Martin vill att jag kollar lokaler.
Du är 48. Du har varit förlovad i tre år. Han försvinner inte.
- Vi pratar imorgon. - Okej. Jag älskar dig.
Jag älskar dig. Hej då.
Jag vill börja uppsatsen med att berätta nåt vackert.
Jag har träffat två människor som jag har börjat älska innerligt.
Tänk er en kvinna som är gift och en man som är frånskild.
De delar sina liv i nära vänskap.
De älskar varann själsligt men saknar fysisk närhet.
Fatta, jag är en del av båda två.
Jag har turen att få dela deras kärlek.
När jag inte är med dem verkar Jorden skälva och darra.
Jag är ofta rädd att ramla av.
Har du tagit ditt förnuft till fånga?
- Mamma, du har fel. - Fel om vad?
Mrs G var en fantastisk kvinna!
Läste du vad din lärare skrev på baksidan? Läs det!
"Om det du skriver om stämmer"-
- "så verkar vuxna människor ha utnyttjat dig."
"Du verkar dock ha sunda"-
- "känslor vilka hjälper dig att bli kvinna."
Till och med din lärare visste utan att säga något!
Kan du inte låta mig få ha kvar mina minnen?
- Nej! Glöm dem! - Mamma, snälla.
Det får mig att vilja träffa henne.
- Vem är du? - Jennifer.
- Vem? - Jenny.
Tjejen där som kommer hem till dig.
Så, Jenny, du är här för att spendera sommaren här.
Så du minns mig?
Självklart. Du tog några lektioner.
- Är jag en duktig ryttarinna? - Inte direkt.
Du har ingen talang men din familj är rik.
- Judar. - Judar?
Jag hade aldrig träffat en jude innan USA.
Judar rider inte. Har du sett nån jude tävla i Brighton?
Jag borde nog fortsätta.
- Du måste vara Jane. - Det är jag.
- Jag heter Aaron. Angenämt. - Trevligt att träffas.
- Det är ett nöje. - Många samtal senare.
- Jenny, hur mår du? - Bra, själv?
- Vi ställer honom i stallet. - Okej.
Mamma, vad hade Becky för adress? Kan du sms: a den?
Varför berättar du berättelsen, Jenny?
Jag har alltid velat kunna berätta nåt men inget har hänt mig förr.
- Vilken vacker tomt. - Tack.
Hon var den vackraste kvinna jag nånsin sett.
Jag visste att pappa skulle falla för henne.
Det gjorde alla. Jag med.
I eftermiddag får Jenny sällskap av två andra tjejer.
Det är bra. Det är ett bra antal.
Inte för många att hålla rätt på.
När Jenny började med hästarna förstod jag inget.
- Jaså? - Det gör hennes mor fortfarande inte.
Nu ser jag hur bra det är för henne.
- I Ryssland får inte judar rida. - Pappa!
Ingen jude får sitta högre än en ryss.
Jennys gammelfarbror var dock lång och red.
- Snälla, pappa. - Är du beredd att jobba hårt?
- Ja. - Bra, då går vi.
Ta salladen, Franny. Jenny tar resten.
Tack, Becky.
Du, miss Cat... Den är varm, använd grytvantarna.
Lägg aldrig pajdeg på botten. Den blir bara degig.
Det och russinen är hemligheten med en perfekt äppelpaj.
Berätta det inte för nån. Iväg med dig!
Dr G och jag välkomnar er till vårt hem för en fin sommarsäsong.
- Franny, leder du bordsbönen? - Ja, ma'am.
- Mamma, får jag leda den? - Raymond!
Det är klart.
Välsigna oss -
- Herre och gåvorna vi ska få äta.
Tack för våra vänner och familj som är samlade här...
Hur förändras folk?
Som barn var jag besatt av att förändra mig.
Nu minns jag inte ens hur jag kom hit, vem jag var då.
- Se på dig! - Det är så lustigt.
Jag minns inget om vad mrs G lärde mig om att rida.
- Jag lärde mig dock disciplin. - Jag också!
Hon trodde att man blir bättre om man står ut med smärta.
Jag hade min häst där efter sommaren.
Du hade tur. Du fick mer tid med henne.
Mina föräldrar hade aldrig låtit mig stanna.
Jag var enda barnet så de vakade som hökar.
Jag var en av fem så de märkte knappt om jag fattades.
Jag hittade foton från den sommaren.
- Toppen! - Du vill säkert se dem.
Träffar du mrs G på ridevenemang?
Jag träffade Franny för några år sen.
- Gjorde du? - Ja, hon nämnde mrs G.
Så vacker. Vi har bra bilder av Franny också.
Jag hade dock inga av dig.
Du var så liten, mycket mindre än Franny och jag.
- Var jag? - Du liknade en liten pojke.
- Vad? - Du var så rädd att du knappt sa nåt.
Jag visste inte att du var här. Hej, mamma. Hej, Jennifer.
- Jag letar bilder från - 73. - De sitter inte i det albumet. Här.
Ja, se på mig.
Det var senare. Det var - 75. Du var redan 15 på den bilden.
Du ska få se 13. Där. Det där är 13.
- Jag var så liten. - Ja.
Varför berättar du berättelsen?
Jag har alltid velat ha nåt att berätta-
- men inget har nånsin hänt mig förr.
Den är varm. Akta. Berätta inget. Det är vår hemlighet.
Mamma, får jag leda bönen? Välsigna oss, Herre -
- och dessa gåvor som vi ska få äta. Tack för våra vänner...
Jag vill börja uppsatsen med att berätta nåt vackert.
Vakna! Det är dags att jogga.
Vi ses vid bilen om tio minuter. Kom inte sent.
Hon var den vackraste kvinnan som jag nånsin träffat.
Alla tjejer ville vara som hon.
Becky och Franny ville det. Jag ville det.
God morgon.
Vi ska springa varje morgon innan första ridturen med Bill.
Ni har tur. Bill är en toppentränare.
Han ska lära er att pressa er bortom kroppens gränser.
Att springa ger oss uthållighet. Det gör oss till utmärkta ryttare.
- God morgon! - God morgon, tjejer!
Det här är Franny, Becky och Jenny.
Trevligt att träffas. Jane har berättat mycket om er.
Nu springer vi. Jane, ta täten så springer jag sist.
Vi ser hur det går och byter i mitten.
Kom igen, tjejer.
Jag är Nouga, ni är Neets! När jag säger Nouga, säger ni Neets!
- Nouga! - Neets!
Franny, det gå jättebra, gå lite bara. Jenny...
Bra gjort, Jenny! Jag går med dem. Vi ses på toppen.
- Nouga! - Neets!
Martin?
Franny.
Lustigt att man lever med folk i huvudet.
Inuti en är de alltid likadana.
Man lever lyckligt med dem. Man vill inte att nåt ska förändras.
Som dokumentärfilmare-
- har ni alla utvecklat era egna unika färdigheter-
- omedvetet sen ni föddes.
Jag talar av erfarenhet.
Jag var jätteblyg som barn. Jag kände mig osynlig -
- hemma, i skolan... Jag lärde mig att anpassa mig.
Jag lärde mig att vara kameleont-
- så jag kunde passa in i folks världar och få vänner.
Vi provar en sak. Joe!
Vill du vara försökskanin? Hälsa på Joe, allihop!
Hej, Joe!
Vi finner sanningen genom att läsa folk, eller hur?
Det är så vi lär känna dem. Hur är det med Joe?
- Hans kroppsspråk är defensivt. - Jo... Vi ändrar det lite, Joe.
Där har vi en poäng. Vi lär oss mycket av folks kroppar.
De berättar mycket. Vi kollar vidare. Vad mer?
- Är du deprimerad, Joe? - Nej!
- Tror vi på Joe? Tror du dig själv? - Lite.
Bra poäng. Det betyder att han inte talade sanning, eller hur?
Hur får vi veta... Hur ser vi bortom vad folk berättar?
Hur vet vi när vi går över gränsen?
Ursäkta mig. Ett ögonblick. Prata vidare med Joe!
- Hej, Franny? - Jenny, Fox, är det du?
- Hej. Kul att höra av dig! - Jag blev förvånad av ditt sms.
- Ja. - Vad hände med ditt ytterben?
- Hallå? - Ja, det andra vänstra.
- Pratar du med mig? - Förlåt, jag jobbar.
- Var är du? - Jag sköter mrs G: s gård.
- Det har jag gjort länge. - Det visste jag inte.
Det vore jättekul att komma och hälsa på-
- och träffa dig och mrs G.
- Rider du fortfarande, Jenny? - Inte lika mycket som förr.
- De bjöd in mig på lunch. - Är du buggad?
- Vad? Nej. - Det borde du.
Skulle inte Martin hjälpa dig?
- Du måste dokumentera allt. - Nej, mamma.
Martin hjälper mig inte och jag är för nervös för att vara buggad.
Säg att du frågar om Bill.
- Jag improviserar nog. - Glöm inte tempus fugit.
- Vad betyder det? - Du har läst latin. Kolla upp det.
- Nej, det var ett av dina andra barn. - Jag kan inte hålla ordning på er.
- Nu börjar vi. Du missade en fläck. - Förlåt, mrs G.
Bättre kan du. Titta här. Gör klart det. Duktig tjej.
Vad är det här?
- Förlåt, mrs G. - Inga ursäkter. Följ med.
- Mrs G! - Franny! Så kul att träffas!
Den kappan, jag minns den från för många år sen.
- Den är uråldrig. - Här kommer vår dricka.
- Fran, vad ska vi äta? - Mary, mamma tar löksoppa.
- Det finns mycket jag ångrar. - Gör det?
Jag skulle göra så mycket annorlunda.
- Vad skulle du förändra? - Jenny, ska du äta?
Förlåt, ja. Jag tar en mexikansk sallad.
Tack, nu lugnar vi ner oss.
Jag vet inte var du kommer ifrån. Var det London?
Nej, West Country. Jag växte upp på en gård.
Mamma gillade hundarna bättre än mig.
Jag gavs till ett barnhem som ung. Det var som i Dickens.
- Jag vill fråga... - Få det överstökat.
- Ray dog för två år sen. - Jag beklagar.
Dr G har cancer. Han lever inte länge till. Han borde redan vara död.
Nu vet du allt. Nu byter vi ämne.
Lustigt, jag tänkte inte fråga om dr G.
Jag är ledsen. Jag antog att de var skilda.
Varför säger du det? Hon och dr G älskar varann.
Ja, men Bill, då? Vad hände med honom?
Jag vet inte vad som hände med honom. Jag har ingen aning.
Varför gör jag det här?
Ifrågasätt dig inte. Du gör allt rätt.
Jag bad om en ridlektion.
Smart, skapa trygghet. Nå henne på hennes nivå.
Tänk om hon märker att jag ljuger. Jag har inte ridit sen jag var barn.
Det är som att cykla, älskling. Det ordnar sig. Oroa dig inte.
Hon är gammal och trasig. Hon är inte som du.
- Hon har haft ett hårt liv. - Det har vi alla.
Hon är inte som jag minns henne.
Då var hon som en jätte.
Pressa er bortom gränserna. Inga gränser!
Mamma sa att Ray inte är dr G: s barn. Hon är skild.
Du vet inte vad du pratar om. Hennes första man begick självmord.
Dagen innan sista tävlingen gav mrs G oss ledigt från träningen.
- Jenny, kom hit och var med! - Hoppa i, Jenny! Nouga, här!
Bort härifrån!
Nouga lovade att komma och se mig rida.
Varför kallade vi honom Nouga? Vad betyder det?
Inget. Jag vet inte. Jag frågade aldrig.
Känns inte det lite kultaktigt? Inte?
- Vad? - Alltså...
Jag tyckte inte det då, men nu i efterhand...
Vi var en grupp som dyrkade smärta och uthållighet.
- Visst känns det lite religiöst? - Menar du allvar, Jenny?
Jag förväntade mig mer av dig.
- Hej, Jenny. - Åh. Hej.
- Var det lätt att hitta? - Franny, oj.
- Hon är på baksidan. - Okej.
Ja, du är vacker.
- Hej, mrs G. - Upp i sadeln och visa vad du kan.
- Hoppas att du inte ramlar som sist. - Lugn bara.
- Han är enorm. - Han är en haj. Vilken haj!
- Hajen kan dock röra springa! - Det är ett tag sen.
- Struntprat. Redo? - Okej.
Så där, ja.
Hajen fick perfekta betyg men var för liten för avel så han såldes.
Han är en jätte. Nu ska vi se om jag kan.
Okej.
- Han måste känna dina händer. - Jag har inte ridit på länge.
Kan jag få en lugnare häst?
Nonsens! Minns positionen. Hälar ner, och upp med huvudet som drottningen.
Ner med händerna, Jenny. Lugna händer, lugn häst.
Ner med händerna, Jenny. Lugna händer, lugn häst. Du kan.
Ja, mrs G.
Den där dagdrömmen vill jag vara med i. Det ser underbart ut. Är den fin?
- Ja. - Du måste vara här för hästens skull.
- Okej, mrs G. - Okej, mrs G.
Jenny, han känner dig inte. Han vet inte vad du vill.
Du är vacker. Du ser så vacker ut. Du är vacker.
Duktig, tjej. Bättre. Galoppera nu, inga ursäkter. Galoppera!
Galoppera nu!
Kroppen minns allt. Det gör den. Duktig tjej, Jenny.
Kom igen! Hoppa igen!
Kom igen!
- Förlåt, jag vet inte vad som hände. - Lugn, det är okej.
Upp på hästen igen. Så där, ja. Duktig tjej.
Okej, andas. Okej.
Använd den här. Hästen får inte skaffa sig dåliga vanor, eller hur?
Kom ihåg. Det finns inga dåliga hästar, bara dåliga ryttare.
Det finns inga dåliga hästar, bara dåliga ryttare, eller hur?
- Ja, mrs G. - Okej, gör om det.
Dra åt er tömmarna, tjejer. Galoppera tack.
Hoppa igen.
Tack för att ni är med på demonstrationen-
- av tjejernas sommarkurs.
Idag låtsas de tävla i tre krävande moment. Önska dem lycka till.
Jenny, din mamma ringde. Din syster har brutit armen.
- Okej. Det är okej. - De hämtar dig först imorgon.
Kom igen, Jenny!
Bill och jag vill bjuda ut dig på middag.
Nu?
- Ja. - Menar ni allvar?
Ja, är du hungrig? Följ med, jag är utsvulten.
Killen från Geralyn Hall lämnade ett meddelande. De är fullbokade i juli.
Du bör ringa honom. Du kan övertyga alla om allt.
Jaså? Har jag övertygat dig om nåt?
- Titta vad jag gör. Lagar mat. - Chilipulver, kanske?
- Bara lite. - Det blir jättebra.
Jag fixar chilin. Hur var salen du kollade i helgen?
Den ska vara bra. Jag vill gärna se den.
- Varsågod. - Tack.
Du har imponerat mig med din joggning i sommar, Jenny.
Jag undrar om du vill vara med i mitt löparlag efter lovet.
- Menar du allvar? - Ja, du har anlag.
Du har framför allt mod. Talangen slösas bort utan mod.
Stark kropp, starkt sinne. Säg det.
- Stark kropp, starkt sinne. - Så där, ja.
Det är så svårt att åka härifrån.
Det ordnar sig. Du klarar dig.
Jane säger att du berättar bra.
Jag skriver också.
- Gör du? - Ja, poesi.
- Får jag skriva till er på lovet? - Jättegärna.
- Skriv och berätta om allt. - Vad du vill.
Vi här har inga hemligheter.
Vi vill inte ha några hemligheter för dig heller.
Jane och jag vill att vi alla ska vara jämlikar.
Vi respekterar dig jättemycket.
Du ska veta att Jane och jag är ett kärlekspar.
- Hur känns det? - Jag är glad att ni har varann.
Ni ska inte må dåligt som mina föräldrar.
Jag sa ju att hon har en djup själ.
Hur visste de att de kunde anförtro mig sin hemlighet -
- att jag inte skulle svika dem?
De andra tjejerna hade skvallrat.
Jag skulle inte berätta för mina föräldrar eler andra vuxna.
Det var en outtalad ed. Jag var stolt över den.
Vad gör du nu?
De skickade en massa brev till mig.
- Var är resten av mina saker? - Breven ligger i lådan här.
Hur länge har du vetat att de var här?
Varför gav du mig inte dem?
Jag hittade dem med din uppsats.
Jag gav dig inte dem eftersom jag skämdes.
"Kära, Jenny. Det var sorgligt att läsa breven."
Jag hatar att vara hemma -
- även om huset är vackert.
Mina syskon slutar aldrig att bråka.
Mamma och mormor skriker jämt åt dem.
"Det är lättare att vara olycklig här."
"Jag har fått lära mig att jag är självisk."
- "Jag tar, de ger." - "Kära Jenny..."
"Nouga och jag delade dina brev och din poesi."
"Du är en skönhet. Det är naturligt att vilja dela med sig."
"Jag är förvirrad men jag känner mig samtidigt fri."
Man kan knappt gå ut längre.
Den där springer runt hela tiden.
- En kvinna våldtogs i Spencer i fjol. - Vad pratar du om?
Jenny, hämta din bror. Det är middagsdags.
Vi har pratat om det här. Din mamma får inte skrämma barnen.
Tala tystare. Hon offrade sin sommar för att hjälpa mig.
- Det är ändå mitt hus. - Jag vet.
"Jenny, jag tycker synd om dig."
"Att växa är att förändras men Nouga säger"-
"Förändring är smärtsamt och smärta är glädje så vi ler ändå."
"Kära Jenny, fortsätt att springa."
"Snart återfår du tillfredsställelsen det ger dig."
"Varje dag ger dig en god prestation mer självförtroende."
- Är din häst en tjej eller kille? - En kille.
- Det är en vacker häst. - Tack.
"Jag är glad att du har fått en vän, kära Jenny."
"Den underbara upplevelsen öppnar nya världar för dig."
"Rusa inte in i något. Du har mycket tid på dig att njuta av allt."
Mamma? Pappa? Är ni där inne?
Kan du vara lite tyst? Pappa och jag försöker sova.
Förlåt, mamma, men det är viktigt.
Min vän bjöd med mig till marknaden. Vi är hemma vid nio.
- Vem bjöd med dig? - Lucas Mandelson från stallet.
- Han är från Texas. - Absolut inte.
Vi känner inte familjen. Du kan reglerna.
Vi ska äta med Wheelers ikväll. Klä på dig nu.
Han flyger hem med familjen imorgon. Snälla.
Jag säger det inte igen. Det här är en viktig middag.
Pappa ska få finansiering till ett nytt projekt.
- Jag får inte följa med. - Min mamma kan ringa din mamma.
Det spelar ingen roll.
Det är en av deras dumma regler.
Jag hatar dem.
Unga dam, vad sa vi just?
Älskling, kom nu. Alla väntar i bilen.
- Jag vill inte följa med. - Vad hette din vän?
- Vad hette killens familj? - Mandelson.
Ja, jag visste att jag kände igen namnet.
Jag har golfat med hans far. Joel Stern tog med honom till klubben.
Kom igen. Skynda dig. Nu åker vi.
Jag har fattat ett beslut.
Jag tar kontroll över mitt eget liv.
Den hösten, varenda fredag-
- hämtade pappa mig i skolan och körde mig till mrs G.
Hej älskling, låt mig se på dig.
Någon har tränat duktigt.
Jag har fattat ett beslut. Jag tar kontroll över mitt eget liv.
Den hösten, varenda fredag-
- hämtade mrs G mig från skolan och körde ut till sin gård.
Det var ren sällhet. Det var himmelskt.
- Jag var äntligen hemma. - Jag var äntligen hemma.
Vi berättar berättelser för oss själva för att överleva.
Vilken är er berättelse?
Vad kommer ni att berätta?
Tack.
Ska vi berätta för dina föräldrar att vi hälsar på Bill?
Vad säger du? De skulle nog inte förstå.
De förstår ingenting.
Det är som om jag var osynlig -
- som om jag inte fanns.
Dina föräldrar är rädda för världen.
De är rädda för att leva och vara fria.
De kan inte acceptera att du håller på att bli en kvinna.
De kan inte se dig som vi ser dig.
De är såna hycklare. Jag hatar dem.
Jenny, hata dem inte. Tyck synd om dem.
De är bara inte lika modiga som du.
Jenny, du är väl inte rädd för livet? Du är väl inte rädd för att leva?
Vad tror du om det här? Vi skapar en egen familj-
- baserad på ärlighet och kärlek.
Vi döljer inget. Vi avslöjar allt. Vi talar alltid sanning.
- Ljuger vi aldrig för varann? - Aldrig.
- Som resten av världen gör. - Precis så.
Vi måste åka. Jag har inte ens lagat middag.
När det var dags att åka måste vi skynda oss.
Han blir sur utan mat.
Dr G blev alltid sur om vi kom hem sent.
Det är alltid ni två som åker.
Jane, Jenny kan väl äta med mig ikväll?
Då får vi prata lite mer om det här.
Blir det sent får du sova i min sons gamla rum.
Jag kör dit henne imorgon. Hur låter det?
Det bestämmer inte jag. Det kan ju Jenny bestämma.
Visst kan du det? Bra.
- Då säger vi så. - Vad sa jag?
- Jag måste ändå åka. - Jag minns inte.
Jag måste ha sagt något.
Jag minns bara dem.
Varför minns jag inte mig själv?
Sa jag ja?
- Varför skulle du det? - Jo...
Det är mitt liv. Jag kan fatta mina egna beslut.
- Tror du verkligen det? - Ja.
Så, vad sa du?
Jag sa ja. Jag ville visa Bill och mrs G att jag var mogen.
Det skrev du inte. Du skrev att du inte vill vara här.
Att du vill följa med mrs G hem till henne.
Titta, det står i din anteckningsbok.
- Det är en påhittad berättelse. - Påthittad? Vi skrev den som...
- Det är en version av händelsen. - Vad betyder det?
Mycket är sant.
Min lärare säger att alla historier baseras på författarens liv.
- Du vet inte vad som kommer att ske. - Jag känner mrs G bättre än Bill.
Bill gör mig inte illa.
- Tänk om du har fel. - Sluta! Du har blivit som dem!
Du vill bestämma vad jag ska göra. Det är mitt liv! Inte ditt!
Låt mig leva!
Tänk om du har fel.
- Jag har aldrig sett en guldmedalj. - Tuff, va?
Akta dig!
Jag vill visa dig en fin poesibok. Det är Rumi.
Jag har velat visa den sen första gången jag läste dina verk.
Den påminde om dig.
- Jaså? - Du kommer att få se. Okej.
Så där. Börja där och läs högt.
- Jag läser inte så bra. - Du läser säkert jättevackert.
Okej.
"Gör dig fri från dig själv med ett slag."
"Som ett svärd utan antydan till mjukt järn."
"Som en stålspegel fri från ångerns rost" -
- "så du kan se ditt eget rena ljusa väsen."
Nouga, det är så vackert.
Ja, jag visste att du skulle gilla den. Jag visste det.
Jenny, fryser du? Dina händer darrar.
De skakar alltid.
Jag tänkte tända brasan men nu är det för sent.
- Du ska inte frysa. Mår du bra? - Ja.
- Jag kan ringa mrs G så kan hon... - Nej, jag mår bra.
Jag mår bra. Jag vill inte hem.
- Titta. - Okej.
Då kan du läsa den andra dikten på sidan med hundörat.
Ja, den är min favorit. "Kärlekens kall."
Jag kommer snart. Jag hämtar ett täcke åt dig.
"Varje ögonblick, från alla håll, ekar kärlekens kall."
Jag hör inte!
"Vi ska till himlen. Vem följer med oss?"
"Vi har varit änglarnas vänner."
"Vi återvänder dit ty det är vårt land."
Hoppa in nu.
Du kommer att känna dig varmare om nån sekund.
- Känns det bättre? - Ja.
"Vi är högre än himlen."
Flytta dig. Jag fryser nu.
Sluta inte. Det går ju jättebra.
"Ädlare än änglarna. Varför inte överträffa dem?"
Jenny, du är så speciellt.
Visste du det? Du är så djup.
"Vårt mål är det översta majestätet som har den vackra pärlan."
Jag vill rädda dig från de dumma unga pojkarna där ute.
Jag tycker att du är perfekt.
- "Varför har"... - Jenny, kan du göra en sak för mig?
Kan du låta mig se dig?
Kan du visa hur du ser ut utan... okej.
Tror du att jag tycker att du måste ha stora bröst som mrs G?
Det gör jag inte. Kan du ta av skjortan?
- Kan du det? - Okej.
Du har förberett dig på den här stunden.
Vi bör inte berätta om oss för mrs G.
Hon är nog inte redo. Vill du läsa vidare?
Vad gör du?
- Läser du mina barndomssaker? - Vem är de från?
- Vem skrev dem? - Från förhållandet jag berättade om.
- De är från en vuxen man. - Jag sa ju att han var äldre.
- Rota inte bland mina saker. - Hur gammal var han?
- 40. Jag vet inte. - Det är ju våldtäkt! Det är olagligt!
- Älskling. - Hur gammal var du? 13? 14?
Det var på 70-talet. Folk pratade inte om sånt så där.
Det spelar ingen roll om det var 70- eller 80-talet. Rättfärdiga det inte.
Jag försöker inte rättfärdiga det.
Det var min barndom och det hände mig.
Jag menar bara att det var komplicerat.
Du talade om relationen men det här är en vuxen man.
- Han var min tränare. - Det spelar väl ingen roll?
Han var 40 år, precis som jag. Han utnyttjade ett barn.
Älskling, det var viktigt för mig.
Jag försöker förstå varför. De människorna var viktiga för mig.
Vad var de för folk? Jag såg ett brev från en kvinna. Vem var hon?
Hon var min ridlärare. Hon presenterade oss.
Hon var där den sommaren. Det var därför jag hälsade på henne.
Varför söker du upp dem om du var offret?
- Jag menar inte att det... - Jag är inget offer.
Varken du eller nån annan får kalla mig offer.
Du har ingen aning om hur mitt liv har varit.
Vi måste sluta nu.
Låt mig förstå det här på egen hand.
Jennifer, vet jag inget om ditt liv efter sex år?
Har du funderat på att besöka en psykolog?
Kände du mig skulle du veta att jag inte går till en.
Jag löser det här ensam.
Har du tittat på ringen jag köpte åt dig?
Tror du att jag bryr mig om en ring?
Återigen känner du mig inte.
- Din bil är här. - Jag åker inte när det är så här.
- Jennifer, jag vill vara där för dig. - Åk, snälla!
- Jag åker inte så här. - Då åker jag så stannar du.
- Nej, du behöver inte åka. - Stanna så fixar jag min skit.
Jag vill att du sticker!
Stick, annars sticker jag!
När jag kommer tillbaka måste vi prata om det här!
Varför valde du mig, en smal plattbröstad introvert tjej?
Du ser inte dig själv. Jag jobbar på din självbild men du är så envis.
Du är fast i ditt drama.
- Becky var mycket sötare. - Becky var redan distanserad.
Jenny du är vuxen nu. Berätta du.
Var är friskheten i en vuxenvärld?
Se på dig själv. Se på mig.
Tvivelaktig, blasé.
Omöjlig att överraska. Jag dör inombords.
Jag önskar att du såg dig som jag gör.
Uppriktigheten, hängivenheten, kärleken...
Vuxna kan inte älska så, bara barn.
Det är så rent. Ni tror fortfarande på möjligheter-
- som jag gör! Som jag gör. Fattar du?
- Lika som bär? - Ja, exakt!
Du skulle rädda mig från min familj.
Gjorde jag inte det?
Herregud. Jag känner mig galen.
Jag kanske krockar.
Bilen antänds och allt brinner upp-
- alla mina hemligheter.
Historian raderas på nolltid. Bara så där.
- Hejsan. - Hej.
- Ni måste vara mrs Fox. - Ja.
Det är underbart att äntligen träffa er.
- De här är till er. - Tack.
Det här är till er man. Jag är ett stort fan.
Jag har följt hans framsteg i lokaltidningen.
Jane är ledsen att hon inte kunde hämta Jenny ikväll.
Hon bad mig göra det.
Ni bor på vägen från mitt jobb.
Jag bor mitt emot mrs Gramercy, rakt över fältet.
- Ni är Jennys löpartränare. - Ja, precis.
Hon är begåvad. Hon är lovande. Ni kan vara stolt.
- Jag är stolt. - Hon är en fantastisk tjej.
Säg åt mrs Gramercy att jag vill ha hem Jenny på fredag vid 17:00.
- Hon måste göra sina läxor. - Absolut!
- En av oss kör hem henne. - Nu åker vi.
- Oroa er inte. - Okej.
Hej då.
Jag litade så mycket på honom-
- att jag inte förstod vart han ledde mig.
Andas bara.
När vi hade kommit så långt kunde jag inte säga nej.
Det är okej.
Jag älskar honom. Han älskar mig.
Inte än.
Vi måste töja ut dig långsamt.
Ingen ung kille skulle nånsin göra det för dig.
Jag ger inte upp. Jag är redo för dig.
- God morgon. - Tack, mamma.
Herregud, jag somnade.
- Det klär dig. - Att vara sliten.
Herregud, jag är bara fast.
Jag kan inte stänga av det just nu.
Tror du att Bill och mrs G gav mig mer uppmärksamhet-
- för att pappa var en stor utvecklare då?
Nej, det hade inget med saken att göra.
Det var för att du var... ett ovanligt barn.
Du kunde prata med vuxna.
Jag tänkte på första gången du träffade honom.
Han kom ju hit för att hämta mig.
Jag glömmer aldrig den dagen. Alla varningslampor blinkade.
Så fort du gick ut med honom sprang jag till din far.
- Blommor. - Ja.
Han gav mig blommor och han hade en present åt dig med.
Varför skulle nån göra nåt sånt?
Du och din mor tror att världen är farlig.
Vår dotter bor hos en frånskild kvinna varenda helg.
- Nadine, vad pratar du om? - Vad vet vi om henne?
- Nu kommer den här Bill? - Mamma, förlåt.
- Kan vi gå in? - Ja, självklart.
- Jag tar din väska. - Okej, tack.
- Gav inte Bill pappa en brevpress? - Jo.
- Var det jul eller nåt? - Nej, det var höst.
Du och pappa åkte nånstans eftersom mormor var här.
Var hon? Det minns jag inte.
Han körde mig inte till mrs G.
Jag vill säga att jag är glad att ni är här.
Jag vill dela lyckan med de jag älskar, grabbarna och Jenny.
Skål.
- Vad gjorde mannen med dig? - Ingenting.
Vad menar du med ingenting?
Vänta tills jag berättar för dina föräldrar!
Mormor visste väl? Så du visste nåt.
Vad menar du? Nej.
Hon såg när Bill och jag kysstes på framsidan.
- Hon skulle berätta för er. - Såg mamma er?
Sa hon inte att hon såg kyssen? Hon skulle skvallra.
Absolut inte! Jag hade dödat honom.
När jag frågade dig om Bill så ljög du.
- Och du ljög för dig själv. - Vänta lite nu.
Jag frågade om Bill och mrs G hade en affär.
Du såg mig i ögonen och sa "nej".
- Varför är du så arg? - Varför är du inte det?
Hur skulle det kännas om det var din dotter? Vad skulle du göra?
Du visste nåt. Du sa till pappa och han fick dig att låta det vara.
- Det stämmer. - Du följde pappas regler.
Precis som mrs G följde Bills regler.
Jämställer du mig med mrs G och pappa med det...
Mamma, jag menar bara att det är komplicerat.
Hon var osäker. Hon blev nog själv utnyttjad som barn.
Tro mig, jag vet att det kan förstöra ens gränser.
Äntligen erkänner du att du tog skada.
Okej, mamma.
En sak har jag velat fråga sen jag läste din uppsats.
- Jaså? - Gillade du det?
Jag var ett barn. Varför frågar du det?
Jag förstår inte. Varför åkte du tillbaka hela tiden?
- Jag fick nåt annorlunda. - Vad? Berätta.
Kärlek. Jag ville att nån skulle tycka att jag var speciell.
- Du var alltid speciell för mig. - Mamma, jösses!
Efter det blev du så promiskuös.
Du låg med alla sorters män. Utlänningar, gifta män...
Du struntade i fruarna... Du struntade i allt.
- Du låter gammeldags. - Är det gammeldags?
Du spenderade hela livet med en enda man.
Jag ville inte bli fast. Jag ville inte bli som du.
Ursäkta?
Bill Allens stod på prispallen 1960 och 1964.
När han började lära ut på universitet-
- började han se bortom arenan.
- Han blev en tränarlegend. - Sparka.
Han kunde föda sin fantastiska image vid landets alla universitet.
Tränare Allens valde ut mig och trodde på mig.
De kallade hans stafettlag "De udda leksakernas ö".
Alla var barn som ingen såg men han såg vår talang-
- och pressade oss att bli bäst.
Alla vill vinna men det är sekundärt.
Det viktigaste är att vi känner att vi har lyckats som lag.
Vi har lärt oss att framhärda och sträva efter yppighet.
Jag hoppas att ni minns den här tiden med glädje-
- och att den har hjälpt er att bli de ni är.
William P Allens. Han var tränare på universitetet från 1971-1982.
Ni sa att han utnyttjade er sexuellt år 1973.
Vi hade ett förhållande.
Jag beklagar verkligen.
Jag hoppas att det här hjälper. En utredare fick fram hans nummer.
Tack.
Jag förutsätter att ni tänker anmäla honom.
Nej. Jag ville bara veta vad det blev av honom-
- efter mig och efter att han lämnade universitetet 1982.
Hej, du har kommit till William Allens. Bäst på sport.
Lämna ett meddelande så ringer jag upp.
Det har ni nog fått svar på.
Om han utnyttjade... Om ni hade en relation -
- det brukar betyda att det fanns andra.
- Andra? - Det är aldrig bara en.
- Assistent Amato sa nåt om andra. - Kan han hitta dem?
Mamma. Det fanns inga andra. Det hade jag vetat.
Herregud! Ibland är det svårt att tro att du är mitt barn.
Hej, du har kommit till William Allens. Bäst på sport.
Lämna ett meddelande så ringer jag upp så fort jag kan.
Hej, Bill. Det är Jenny Fox.
Många unga atleter...
Hur många fler var de?
Var jag yngst?
Nån annan måste ha känt till mig.
Det måste ha funnits ett vittne.
Vem är du?
Hemligheten med en perfekt paj...
Säg inget. Det är vår hemlighet.
Judar fick inte rida.
Ingen jude fick vara högre än en ryss.
- Vi säger inget om oss till mrs G. - Använd piskan, Jenny!
Hon är nog inte redo. Det kommer alltid blod första gången.
Du minns väl mig, larvpotta.
Ja, det där är Iris.
Hon var en collegestudent som skötte mrs G: s lada.
Hon var så gullig.
Jag minns inte. Var hon alltid där?
Hon var med när mrs G satte dig på sin hingst Puff.
Vilket sött barn.
Hon har mycket hjärta.
Hon har gjort enorma framsteg i sommar. Jättekliv.
Lustigt. Nu när vi pratar om det minns jag nåt annat.
- Visst är han vacker? - Hon är det.
Becky, har du gått ner i vikt?
Jag såg det jag med. Du är jättesnygg.
Bill menade nog inget med det men jag blev rädd.
Du kan tävla för oss i höst. Du får vara med i mitt löparlag.
Jag stod inte ut med att han såg mig... som kvinna.
Vet du hur jag når Iris?
Ingen aning.
Jag visste nog inte ens hennes efternamn.
Mrs G vet nog. De stod varann nära.
Det här är Gramercys hus.
Lämna ett meddelande till dr G eller mig efter pipet.
Hej, Jane. Det är Jennifer Fox.
Jag har saknat dig. Lustigt nog är jag i närheten av där du bor.
Det vore jättekul att åka förbi och säga "hej" igen.
Fan!
Jag är redo att skapa en grupp bortom äktenskap...
Äktenskap är hemskt.
...bortom alla formella regler om förpliktelser...
- Jenny, litar du på mig? - Ja.
Vill du vara med? Jag vill att vi blir en äkta grupp.
Du, jag, mrs G och Iris.
Iris?
- Jag hälsade på mamma och... - Naturligtvis inte!
Jag tog med en flaska... vin åt dig.
Hos mamma hittade jag skatter från när du tävlade!
Jag ville tävla i sommar men Anthony är sjuk.
Jag vaknar varje morgon och undrar om jag ska kunna lämna huset.
- Jag förstår. Det måste vara jobbigt. - Varsågod.
Jag hittade några bilder som du kanske gillar. De är från sommaren-
- när jag bodde här med dig.
Nu ska vi se. Känner du igen damen här?
Jösses. Det är ett bra foto av mig!
Jag har inga bra foton av mig själv!
Minns du de här tjejerna?
Vem är det här?
Jag.
Jag försökte minnas...
Vem var den äldre tjejen?
En söt brunett som var här den sommaren?
- Iris Rose! - Ja.
Kan du tänka dig? Två blommor som namn.
Herregud så vacker hon var. Hon gick på college.
- Hon jobbade för mig hela året. - Ja, jag minns det.
- Vet du hur jag kan få tag i Iris? - Vad är det här?
Jag menade inte att... Det är Bill.
Jag sökte på nätet och såg en bok om löpning i USA.
De hade en hel... Vad hände med Bill?
Jag vet inte.
Jag hämtar mina glasögon.
De hade två kapitel om honom och hans träning.
De döpte en flygel efter honom på ett universitet.
Det sista jag hörde var att hans syster letade efter honom -
- eftersom deras -
- deras mamma...
Jag hämtar kartan så du inte kör vilse i mörkret...
Franny sa att du tränade för VM så han måste ha tränat dig.
Nej. Hon hade fel. Jag tävlade aldrig i VM även om jag tog många guld.
Jag älskade dig och Bill så.
Här svänger du av till motorvägen.
Jag vill bara veta vad som hände.
- Följ bara vägen. Det är lätt. - Du måste ha vetat.
Sen tar du av och är på motorvägen på nolltid.
Jag måste prata om det med nån som var här.
Snälla.
Ta med kartan om du vill.
Du måste åka nu. Det är sent och jag är trött.
Jane, är någon här?
- Hej! Jag är Jenny Fox. - Jenny Fox!
- Ja! - Kul att se dig!
- Hej, dr G! - Jenny Fox.
- Jenny ska just gå. - Förlåt, jag vet att det är sent.
Jenny, du har så många frågor.
Du vill nog att jag ska be om ursäkt för nåt. Vad vill du?
- Nej. - Inte? Okej.
Jag vill bara lära känna dig.
Det går inte.
Jag försöker förstå.
Vet du vilken tur du har som har en lärare som Bill?
Han är så speciell.
Jag hade aldrig nån som han.
Man vinner aldrig utan ihärdighet.
Bara lite till så är det över sen.
Sen gör det aldrig ont igen. Du ska få se.
Nu är du kvinna, älskade.
Professor Fox. Mår ni bra?
Ja, jag mår fint.
Vanligtvis skulle jag säga-
- att ni ska ta tid på er att bygga upp era föremåls tillit.
Ibland måste man dock överraska dem.
Eller hur? För att bryta igenom deras försvar.
Samantha, kan inte du -
- berätta om din första sexuella erfarenhet.
Okej. Jag var 17. Han hette Rick.
Ja, han var i min ålder.
Var han din barndomskärlek?
Ja.
Gillade du det?
Gillade jag det? Det tror jag nog.
Alltihop var faktiskt bara...
Det var sött. Vi hade varit bästisar sen sexan.
Vi visste inte vad vi gjorde. Vi var bara barn.
I efterhand...
Jag var yngre än jag trodde. Fattar ni?
Ändå glömmer jag aldrig hur mycket ömhet det var.
Jag fick nog till och med en liten -
- ni vet.
- Ni vet vad jag menar. - Nej. Vad?
Om du inte kan prata om sex kan du inte intervjua folk om-
- andra sorters skit så...
Jag fick nog en liten orgasm.
Jag väntade mig inte det. Jag visste inte vad det var.
Den var inte likadan som de är nu.
Ni vet... I början var det som små... gnistor...
Det kändes helt naturligt.
Det är svårt. I den åldern känns det så bra.
Det känns bra.
Nån rör ens erogena zon. Det gillar man.
Man känner skuld.
Man känner skuld för att man gillade det-
- och förstår inte att det är bra och att det är okej.
Man behöver inte skämmas. Fattar ni?
Annars skulle vi inte kunna leva med oss själva.
Jag har vänner som älskar sex och jag förstår dem inte.
- Vad då? - Varför?
Vad är det som är så fantastiskt? Jag har aldrig fått orgasm.
- Går det när du är ensam? - Ja.
- Aldrig tillsammans med nån. - Okej, men jag...
Det verkar normalt för de flesta kvinnor.
Jag blev inte utnyttjad men det tog år innan jag var bekväm nog-
- för att få orgasm med en man.
Det har nog inte med utnyttjanden att göra.
Hej, du har kommit till William Allens. Bäst på sport.
Lämna ett meddelande så ringer jag upp så fort jag kan.
Hej, Bill. Det är Jenny Fox som ringer igen.
Jag vill inte bara ringa och ringa -
- men vi måste nog prata med varann.
Kan du ringa upp mig?
- Hallå? - Jennifer, det är assistent Amato.
Hej.
Du vill nog veta att en stor händelse är på gång.
- William Allens ska få ett pris. - Okej.
Jag har även hittat kvinnan ni sökte.
Iris Rose? Hon är mellanstadielärare.
Okej.
Titta hur eländiga folk ser ut i sina små kärnfamiljer.
- Sluta bråka! - Kom nu!
Alla regler som monogami och äktenskap dödar folk.
- Det kanske bara beror på folk. - Två biljetter, tack.
Jenny, du måste börja tänka klarare. Tack.
Jenny?
- Hej, Iris! Hur står det till? - Bra! Kul att ses!
- Ja. - Kul att du ringde.
Vill du dricka te eller nåt?
Vi kan gå till ett ställe som ligger här borta.
Du och Bill var väl älskande?
Ja, mrs G såg till att jag fick jobba deltid för honom-
- och jobba för henne resten av tiden.
Jag jobbade i hans trädgård. Jag minns att jag hade på mig bikini.
Han bjöd in mig.
- Det var på 70-talet. - Jag minns honom.
Han sa att... Ni hade väl en trekant med mrs G?
- Berättade han det? - Ja.
Ja, det hade vi.
Ja, vi var också älskande.
Du och Bill? Hur gammal var du?
13.
- Så... - Oj, det...
Så gamla är barnen jag undervisar nu.
Ja, barn... eller hur?
Har du nåt minne av -
- att mrs G och Bill planerade en fyrkant?
- Minns du det? - Med dig?
Ja, jag tror att de planerade en helg.
Vi kanske skulle till ett hotell här omkring nånstans.
Jag minns inte alls det. Vi fyra?
Jo, Bill, mrs G och du skulle introducera mig till det.
Åh, fan. Oj.
Jag har inte tänkt på det på länge.
Ja...
Hur fick du henne till det?
Fick mrs G att göra nåt?
Nej, det var -
- mer som att hon var en katt som fångade musen åt honom.
- Oj.
- Så det var hon - Ja, hon gillade det mycket.
Jag har träffat två människor som jag har börjat älska innerligt.
Jenny, jag har en galen idé.
Ha din häst hos mig hela hösten så kan du hälsa på på helgerna.
Mrs G har en fantasi där du suger på hennes bröst.
Mina vackra två...
Jenny, vi vill utforska vårt undermedvetna och göra det medvetet.
Tillsammans... I vår familj...
Säg till dina föräldrar att du ska till en tävling i Delaware.
Mrs G hämtar dig från skolan
Iris och jag möter dig vid hotellet vid 18.00.
Du kommer hem på söndag kväll som vanligt.
Bill och jag har pratat med Iris men du ska ge oss det lilla extra.
Glöm inte dina löparskor.
Mamma, köpte du min juice?
- Här. Kan du inte bara... - Harold, nej!
- Det är min favoritsort. - Zoe, kom tillbaka.
- Det finns kokande vatten. - Förlåt, älskling.
- Gå och sätt dig! - Hej.
- Mormor, gillar du tavlan? - Jag älskar den.
Gå och sätt dig!
- Hej, pappa. - Hej, älskling.
Hallå? - Jennifer, jag har ringt dig.
- Du svarar inte. - Rulla ljudet!
Jag försökte på universitetet också.
- Hallå? - Martin, jag måste träffa honom.
- Vad snackar du om? - Jag måste träffa honom.
- Jennifer, han berättar ingenting. - Jag måste få veta vem han är.
- Gör inget förrän jag kommer hem. - Jag vill förstå.
Jag tar nästa plan hem. Åk inte dit ensam.
Jennifer, lyssna på...
Älskling, sötnos.
Jag mår illa.
Du har lite feber. Det är nog influensan som går.
Kom så lägger vi dig i sängen.
Jag har ju en tävling i helgen.
- Du får ställa in den. - Snälla mamma.
Inget är så viktigt. Jag ringer mrs G och säger att du inte kan komma.
Nu lägger vi dig i sängen. Okej?
Okej, jag tittar till dig om några minuter.
Bara några timmar senare var magvärken helt borta.
Min kropp berättade vad mitt sinne vägrade acceptera.
Jag är trött, så trött.
Trött på ett sätt där jag är rädd.
Rädslan är rädslan för en krossad dröm.
Jag har fattat ett beslut.
- Hämta pappa, vi ska äta middag. - Jag kommer, mamma.
- Hallå? - Hej, Bill...
Jenny, jag är glad att du ringde. Jag var så orolig.
Jenny? Är du kvar?
Ja, jag är kvar.
Åkte du med Jane och Iris även utan mig?
Nej, ingen av oss ville det.
Vi ville alla vänta på dig så...
Oroa dig inte. Vi tar det en annan helg.
Jag vill inte träffa dig mer.
Är det dina föräldrar? Jag kan prata med dem.
De förstår dig inte som jag gör.
Det måste inte vara en helg om du inte vill.
- Jag vill inte träffa dig. - Men, Jenny.
Jenny, snälla...
Jag älskar dig.
Jag behöver dig. Vi kan ställa allt till rätta.
Snälla... Snälla lämna mig inte.
- Jag tänker lägga på nu. - Lägg inte på. Vänta.
Jenny! Jenny, middag!
Gramercy, det är Jane.
Hej, det är Jenny.
Jag kommer och hämtar min häst i helgen.
Okej.
Dumma flicka.
Dumma, dumma flicka.
Vi hade en dröm, en vacker dröm.
Vi skulle fylla tomheten i varandras själar -
- med kärlek från den andra.
Vad hände med dig och Bill?
- Varför lämnade du honom? - Jag? Lämna honom?
Vet du inte?
Du var bara början, Jenny. Det fanns så många andra.
Jag försökte hålla jämna steg men jag är gammal. Jag är gammal.
Som så många drömmar stämmer inte verkligheten.
Jag kunde inte be om hjälp.
Jag väntade på att du skulle rädda mig.
I mitt sinne kunde ingen annan göra det.
Det måste vara du. Varför gjorde du inte det?
Ingen räddade mig.
De vackra färgerna och banden jag hade klätt Bill och mrs G i -
- föll sönder och de stod nakna kvar.
Den överväldigande svaghetens smärta -
- den äcklande sanningen... att någon -
- som en gång verkat så stark -
- bara visar sig ha talat starkt.
Tack, Jenny. Det var en kraftfull berättelse.
Kan du berätta var du fick den ifrån?
- Jag hittade på den. - Jag misstänkte det.
Fantasin låter oss uppleva saker bortom våra erfarenheter...
Mamma, sluta inte.
De är mina bästa minnen.
På sommaren efter glassbilen, samlades alla barnen.
- Vi hörde dig spela. - Mina fingrar kan inte längre.
Jag misslyckades.
Jag ville inte att det skulle vara sant.
Jag intalade mig att det inte kunde vara sant.
Jag misslyckades med det en mamma ska göra -
- skydda sitt barn.
- Jag är så ledsen. - Du ljög för mig.
- Du sa att det var bra. - Det var det. Jag fick högsta betyg.
Högsta betyg? Tror du att det är viktigt?
- Det gör det inte okej. - Du vill att jag är ett offer.
Vet du vad? Det är jag inte.
Jag har nåt som ingen annan har.
Jag är lärare nu, inte bara ett osynligt barn.
Du blir aldrig gift.
Jag vill inte gifta mig. Har du inte lyssnat på mig?
Du får aldrig några barn.
Jag hatar barn! Jag vill inte ha barn, det vet jag säkert.
Jag vet dock en sak.
Han älskade mig.
Han grät.
Han grät. Såg du inte det?
Under flera år skickade han kort till mig...
Kära Jenny, hur gick din examen?
Jenny, hälsa dina föräldrar.
Israelkrisen påminner om dig.
Jag såg dig i tidningen. Du springer väl?
Jag är så stolt över din karriär. Kära Jenny, du var så...
- Jag är inte offret här. - Allt du vill göra...
Jag är hjälten. Han bröt ihop, inte jag.
Du trodde inte ens att deras liv skulle fortsätta utan dig -
- att det skulle komma andra.
Du behöll dem som de var då, eller hur?
Han lever dock fortfarande och jag ska hälsa på honom.
Nej.
För hans livslånga hängivenhet till Alexandrias ungdomar-
- vill vi ge William P Allens denna hedersplakett.
- Tack, jag är djupt rörd. - Jag finns här för dig.
Det här hade aldrig gått utan er, ert stöd, regionens ungdomar...
De har lärt sig att framhörda. De har lärt sig att -
- sträva efter yppighet... som mått på ert fokus, omtanke och stöd.
Tack.
- Hejsan. - Hej.
Vi känner nog inte varann.
- Jag heter Jennifer. - Hur känner du William?
Han var min löpningstränare.
Naturligtvis.
Min make är glad att så många tidigare elever-
- kom för att hedra honom.
Vill du hälsa på honom?
Jag kan säga hej. Det var länge sen.
Okej.
Okej, hur mår du?
- Jättebra. - Det är bra.
- Ärligt, du är vår bästa. - Hej, Bill.
Hej! Oj! Ditt hår...
Vilka lockar. Det är vackert.
Har nån nånsin sett så vackert hår?
Miss...?
Jag är Jenny. Jenny Fox.
Jenny?! Jag trodde aldrig att du skulle komma hit.
- Det var svårt att hitta dig. - Jenny.
Jag har pitbullterriern Marge här.
- Vi har träffats. - Har du en sån?
Nej, jag gifte mig aldrig. Du sa att det var ett svek, minns du det?
Där fick du mig. Det minns jag.
Hur länge sen var det...?
Tiden försvinner så fort, eller hur?
Ja, på ett ögonblick.
På ett ögonblick tar man av in på fel väg.
Ursäkta men hur känner ni varann?
Bill var min tränare. Minns du det?
- Ja, vi hade kul. - Jag var 13. Eller hur?
Naturlig atlet. Jag älskade att se dig vända runt axeln.
Jag var bra i sängen också, eller hur?
- Ursäkta? - Du hörde vad jag sa.
Vi vet vad som hände.
- Vad pratar du om? - Jag hatade varenda minut av det.
- Jag vet inte vad du pratar om. - Inte?
Jag kräktes varje gång vi hade sex.
Du sa att jag kanske var gravid.
Men jag hade ju inte ens fått mens än.
- Minns du det? En 13-åring? - Inget av det här är sant.
Hur kunde du göra det mot mig?
- Det är inte sant. - Jag trodde att vi var älskande.
- Det stämmer inte. - Din snopp fick inte plats i mig.
Härliga Jenny, det var kul att träffa dig.
Eller hur, Bill? Bill!
- Vad hände dig som gjorde så med mig? - Hämta vakterna.
Inget hände mig. Vad menar du med det?
Det var inte jag! Det var du! Du trodde inte... Du litade inte...
Jag litade på dig. Det var problemet. - Du lurade dig själv.
- Vi är högre än himlen... - Det var du.
Ädlare än änglarna...
- Du trodde aldrig! - Jag trodde på dig.
Jag trodde på din berättelse, Bill! Du var den vuxna!
Vad? Har ingen annan "tränats" av Bill?
Jag vill börja uppsatsen med att berätta nåt vackert.
Jag har träffat två människor som jag har börjat älska innerligt.
Tänk er en kvinna som är gift-
- och en man som är frånskild.
Fatta, jag är en del av båda två.
Jag har turen att få dela deras kärlek.
Text: Daniel Yamamoto www.sdimedia.com