FÖLJANDE FILM KAN VARA UPPRÖRANDE FÖR PERSONER MED DEPRESSION OCH ÅNGEST
TITTA PÅ EGEN RISK
HUR MAN KLÄTTRAR (JÄTTEHÖGT)
Efter frukosten ska jag städa, Teddy.
Sen ska jag jobba lite.
Sen kommer din kusin Ellie.
Kan du säga "Ellie"?
Ellie.
Okej.
Vad ska nästa bok handla om, mästaren?
Du gillar den färgen.
Pinky Tinkerbink visar sitt mod.
Gillar du den idén?
Mamma är inte bra på att rita cirklar. Nej, det är hon inte.
Du kommer att älska persikor, Teddy.
Din pappa älskar persikor, men han är allergisk mot skalet.
Förhoppningsvis är inte du allergisk. Om du är det, skalar jag dem åt dig.
Okej? Det blir lätt.
Hej på er.
-God morgon. -Hej, älskling.
-Har du nåt att visa mig? -Ja, jag har nåt att visa dig.
Toppen. Hej, kompis.
Okej.
Okej, så de bad mig att göra en affisch.
Sen designade jag hela fönstret.
Så klart du gjorde.
Pinky är mitt i en stor, ljus regnbåge-
-och kastar upp en massa 3D-hjärtan i luften.
Och titta, alla barn får en sån här.
En magisk lillfingerring.
-Du lyssnar inte ens på mig. -Jo, det gör jag. Jag lyssnar alltid.
Nej, du ger mig den där blicken.
Jag ser dig i ögonen. - Hon har fina ögon.
Din mamma har fina ögon, precis som du.
Jag vet bara inte vad du försöker hitta.
Dig.
Jag är här.
Fan.
Okej, jag måste gå.
Jag måste gå. Hejdå. Jag älskar dig.
Hejdå, mamma.
Okej.
Vi ses utanför, på 34th och 7th kl. 19.00.
Snälla, kom inte sent. Jag vill verkligen se matchen.
Vem är det?
-Hola, Teddy. -Buenos días, Hector.
-Hector, får jag åka med dig? -Visst.
-Hejdå. -Vi älskar dig.
Hejdå, pappa.
Är fötterna i?
Okej.
Känns det bra?
Känns det bra, Teddy?
Duktig pojke.
Det känns bra, eller hur?
Ja, det är väldigt varmt.
Det är väldigt varmt.
Älskling.
Vet du att du snart kommer kunna gå?
När du börjar gå, kommer du att snubbla och skrapa upp knät.
Du kommer att slå huvudet i soffbordet-
-men du kommer fortsätta.
För det är vad mästare gör. Eller hur, mästaren?
De fortsätter.
Vem är en duktig pojke?
Ser du blommorna?
Fina blommor.
Ja.
Titta på månen.
Den är fin.
Har du nånsin velat besöka månen?
Det har jag.
-Telefonsvarare. -Julie, svara. Vi vet att du är där.
Vi parkerade precis. Behöver du nåt?
Starbucks?
Ellie, sluta dra mig i håret. Du kommer att dra ut allt mitt hår.
Vi är där om tio minuter, okej? Hejdå.
Ellie kommer snart.
Vad tittar du på? Ser du din ballong?
Ser du ballongen? Den är till dig.
Vi är nästan hemma, mästaren. Vi är nästan framme.
Okej.
Hej på er.
-Hej. -Hur mår mitt favoritbarnbarn?
Såja.
-Är du redo för en flaska? -Hej.
Kom hit, älskling. Jag har dig.
Vem är en fin pojke?
Hej. Hallå där.
Jag tar det.
-Hallå? -Hej.
Hej.
-Hur är det? -Toppen.
Vi kom precis tillbaka från skoaffären.
Vår lilla kille med sina knubbiga, små fötter har storlek 19.
Han är en gångare. De är breda.
Hör på...
...jag blir inte sen ikväll.
Jag träffar dem efter jobbet och kommer hem i halvtid, okej?
Jag vill följa med dig ikväll.
Min mamma tvättade-
-puffade upp kuddarna och ger just nu Teddy sin flaska.
Eftersom hon står vakt, borde vi utnyttja det.
Jule, det är bara tillfälligt.
Tills du är stark nog att ta hand om Teddy själv.
Fan också, så typ för alltid?
Är du redo att träffa Lucy?
Ja. Jag vill göra det.
Jag måste gå.
Okej.
-Vi ses utanför. -Okej, vi ses snart.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig. Hejdå.
Jag ska fixa ansiktet.
Nej, det ska du inte. Det är löjligt, mamma.
Det fanns en ledig tid på Teddys födelsedag.
Årets mest tursamma dag.
Men sen tänkte jag att du kanske behöver mig på hans fest.
Fest? Vilken fest?
Han har inga vänner, vilka skulle vi bjuda?
Men det har ni. Kom igen, det blir en bra återställning.
Bjud hem folk, låt alla veta att du är okej.
Det skulle göra det enkelt för din pappa att komma tillbaka.
Du vet att han älskar dig jättemycket.
Jag älskar dig, men du måste sluta stå utanför duschen.
Hej, ms Davis.
Jag är dr Sylvester.
-Jag är psykiater här på sjukhuset. -Är min son okej?
Ja, han mår bara bra.
Han är en söt liten kille. Han väntar hemma med din man.
Min svägerska kommer att döda mig.
Nejdå.
De vill väldigt gärna träffa dig, men jag tänkte att vi kunde prata först.
-Är det okej? -Ja.
Okej.
Kan du berätta vad som hände?
Är det första gången du har försökt ta ditt liv?
Ja.
Har du varit nära förut? Har du tänkt på det förut?
Jag tänker på det hela tiden.
Hur långt tillbaka går det?
Till och från sen första klass.
Det var då saker började förändras.
På vilket sätt?
Det var suddigt.
Minnet är suddigt. Jag vet inte hur jag ska förklara det.
-Går psykisk sjukdom i släkten? -Nej.
Det är inte sant.
Min mamma skulle säga att min pappa är psykiskt sjuk.
Min man skulle säga-
-att min pappas psykiska sjukdom är väldigt likt att vara en skitstövel.
På sistone, då?
Hur gick det när du var gravid?
Jag klarade det.
Efter att barnet hade fötts, då?
Det var mer eller mindre-
-det jag har upplevt större delen av mitt liv.
Jag kände mig bortskämd och svag-
-som om alla andra kvinnor kunde ta bättre hand om Teddy.
Eller om dem båda.
Ja.
Du kanske inte minns det här-
-men på 1970-talet ryktades det att det fanns spindelägg i de här.
Folk slutade tugga dem.
Ett tag trodde jag att det var sant.
Även efter att de satte in en annons i "New York Times".
Det var inte sant, men jag kunde ändå inte tugga dem.
Det är lustigt. Ett rykte börjar och man tror på det.
Sen får man reda på att det inte är sant, men kan ändå inte stoppa in tuggummit.
Häromdagen var jag i affären och sa åt min dotter att välja godis.
Typiskt nog tog hon det här.
Visst, det är rosa och i ögonhöjd.
Men plötsligt tänkte jag:
"Vänta lite, hon är för ung för tuggummi.
Hon kommer att kvävas."
Sen tänkte jag: "Du är läkare. Du vet att hon inte kommer kvävas."
Då slog det mig.
Det var min irrationella rädsla för spindelägg.
Efter alla dessa år.
Vi måste ta reda på var spindeläggen faktiskt finns-
-och kanske ännu viktigare, var de inte finns.
Vem är hungrig?
Vad bra du äter.
Såja.
-Vilken duktig pojke du är. -Mamma, kan du hjälpa mig?
Visst.
Jag får inte på det här.
Jag måste klippa ditt hår.
-Vi kan ta honom till frisören. -Är du rädd för mig med en sax?
Jag är rädd för att det ska bli fult.
-Det kommer det inte. -Såja.
Det är bra. Det täcker allt.
Det krävdes bara några pärlor.
Hej, gubben. Hej.
-Kolla här. -Gullunge.
Kolla här.
Herregud.
Såhär kommer mitt ansikte att se ut.
De ska raka bort brosket.
Allas näsor blir bredare med åldern.
Och tänderna rör på sig.
En dag, om jag inte är här, se till att hålla koll på näsa och tänder.
De är avslöjande, okej?
Vill du mata honom?
Det är okej. En annan gång.
-Du vill inte bli sen. -Ja.
Gå och ha kul med din man.
Oroa dig inte. Jag är här.
Ja, du kan få en tugga till.
-Ja. -Förlåt. Du är vacker, mamma.
Inga ansiktslyft, okej?
Du kommer att se ut som en utomjording. Jag älskar dig.
-Jag kommer att se tio år yngre ut. -Jag älskar dig.
Ha så kul.
Okej, jag går.
Du, Jule.
Ja?
Du tror väl att han är okej?
Du tror väl inte att nåt har hänt honom?
Pappa? Nej, jag är inte orolig för honom.
Jag har alltid kunnat få tag på honom. Jag får inte tag på honom.
Han kanske inte vill bli hittad.
-Vill du ha en tugga till? -Jag älskar dig.
Jag låser dörren.
Herregud. Vänta lite. Vänta.
Du kom.
Är du okej?
Ja, jag fixar det.
-Fixar du det? -Ja.
-Hej. -Hej. Se på dig.
-Kul att se dig. -Ja.
Hej, kompis. Kul att se dig.
Vad tror du? Kommer vår grabb att klara det?
-Han är ett säkert kort. -Lyssna på din jävla man.
-Den eviga jävla optimisten. -Det vet jag.
Kom, vi sätter oss. Lucy är här.
-Hej, syrran. -Hej.
Okej, vill vi ha nåt att dricka?
-Ja. -Öl, va?
-Vad får det lov att vara? -Hej. Kan jag få fyra Corona med lime?
Vill du ha...? Extra lime. Tack.
-Absolut. -Ja.
-Visst. -Det låter bra.
Ja.
Jag har appar, okej?
Jag har redan beställt... Jag beställde små varmkorvar och nachos.
-Okej. Mums. -Tack.
Mums.
Tack.
Vet ni vem Shel Silverstein är? Han skrev "Och trädet var lyckligt".
-Visst. -Ja. Han är en av mina hjältar.
Jag menar, det finns Schulz, Seuss, Sendak, Hans Christian Anderson...
Men det hör inte hit.
Hursomhelst, innan han blev känd-
-sålde han varmkorv till White Sox och Chicago Cubs.
Det är som att jobba för Mets och Yankees.
Ja, och när han var känd-
-frågade en intervjuare vad han hade lärt sig, och de...
Han sa att alla gillar ketchup.
Och att alla gillar senap.
Alla gillar senap.
Ja, det var allt. Det var det han hade lärt sig.
Senap.
Är du klar med den historien?
Får jag byta ämne lite snabbt?
-Jag undrar bara... -Sluta.
Varsågod. Låt henne säga vad hon vill säga.
Tänkte du nånsin på hur det skulle vara för oss?
Ellie trodde att hon skulle komma över och leka.
-Okej, sluta. -Okej.
Hur var huset?
Gillade ni huset? Visst är det fint?
-Nej. -Vad?
Jag kollade på ett hus som är till salu. Det ligger på samma gata som deras.
Det är jättefint. Trädgården är stor.
Det är prisvärt.
Det finns en basketkorg.
Du kan se Teddy leka från köksfönstret.
Hus skrämmer mig.
Jag älskar vår lägenhet. Jag är lycklig där.
-Jag är jättelycklig där. -Nu hänger jag inte med. Förlåt.
-Okej. -Säger du att du är lycklig där?
-Okej, hörni. -Jag är så förvirrad.
Förlåt, men det... Det handlar alltid om dig, Julie.
Det handlar aldrig om honom.
Har du ens frågat honom hur det var för honom?
Fråga vad han gjorde varje kväll när du var på sjukhuset.
Berätta vad du gjorde.
Jag tror att en flytt skulle vara bra för oss.
Han kom hem efter jobbet, efter att ha besökt dig på sjukhuset-
-efter att ha lagt er son, och vet du vad han gjorde?
Han skrubbade mattan.
Det är grejen med blod, Julie. Det går inte att få bort ditt blod.
-Vart ska du? -Jag måste kissa.
-Är du nöjd? -Allvarligt, Luce?
Jag gör det.
Jule?
BLOMMOR TILL SALU
Ja! Är du redo?
-Det ser galet ut. -Är du redo?
Ett, två...
Hej, det är Ron.
Lämna ett meddelande så ringer jag upp...
Varför är du rädd för hus?
Hus är toppen. Alla älskar hus.
Säg att du är i ena änden av huset och jag är i den andra.
Jag ropar ditt namn, men du hör mig inte. Vad gör vi då?
Skaffar walkie-talkies.
Och om det är åskväder och du är i stan, och Teddy och jag är helt ensamma där ute?
Då kör jag hem.
Och om du kraschar?
Då haltar jag till ett tåg och går resten av vägen.
Och om vi flyttar dit och du slutar älska mig?
Tja...
Man kan inte klandra huset för det.
Jule...
...jag kommer aldrig att sluta älska dig.
Vad sägs om det här?
Jag lovar att gå upp på taket-
-och smygröka med dig.
Du skulle få se stjärnorna igen.
De blir bättre.
Kolla där.
Jag har ett födelsedagsbarn som ser fram emot att träffa sin mamma.
-Grattis på födelsedagen, älskling. -Ja.
Hej, mästaren.
Grattis på födelsedagen.
Gillar du din skylt?
Det står: "Grattis, Teddy-björn." Mamma har gjort den skylten.
Hon blev precis klar. Vill du se vad jag har köpt åt dig?
-Vill du ha presenter? -Vill du se?
-Okej. -Okej. Vad har vi här?
Vad är det här?
En hemmagjord överraskning?
-Är den för mycket? -Nej.
-Han gillar den. -Han gillar den.
Ja?
Väldigt söt.
-Det är inte min födelsedag. -Öppna den.
Nästa Pinky-bok handlar om hopp.
Tack.
Vi tog oss till ett.
Vad tycker du?
Vi tog oss till ett.
Förlåt att jag är så hårig.
Jag ser 50 såna här om dagen.
Den skulle behöva hugga som en sköldpadda för att jag ska märka det.
Okej.
Klart.
Sätt dig upp.
-Det är Teddys födelsedag idag. Ja. -Ska ni fira?
Han ska få sin första chokladtårta ikväll.
-Jag ska baka den åt honom. -Fantastiskt.
Jag har börjat fråga nyblivna mammor hur de mår när de kommer in.
Inte bara fysiskt, utan hur det verkligen är med dem.
Det är på grund av dig.
Det är jättebra.
Hur är de antidepressiva?
Bra.
Jag gick genom en värld som var svartvit.
Nu börjar jag se färg igen, så...
-Bra. -Ja.
Hur är det med din mens? Utplånar de dig fortfarande?
Vet du vad det positiva är?
Jag har inte fått min mens, och det har gått två månader.
Det kanske är på grund av all blodförlust.
Det är logiskt.
Okej, bra. Barbara ska ta blodprov.
Du ska kissa i en mugg. Du kan rutinen.
Okej.
Jag är strax tillbaka.
Okej.
När?
Oktober.
Oktober är snart.
Ja.
Jag visste inte att det fanns så mycket ströbröd.
Är inte det samma sak?
Okej.
Jag tar de här. Nej, jag tar de här. Okej.
Och vaniljextrakt.
Sen har vi bubbelvatten, och sen är vi klara.
Jag måste hämta vatten åt pappa.
Han älskar bubbelvatten.
Du kan hjälpa mig.
Det finns många alternativ.
Det är inte så svårt. Okej.
Butiken stänger snart.
Det är inte så svårt.
Frun?
Frun.
Du har inte betalat än.
Du måste betala.
Släpp citronen, älskling.
Kom igen, duktig pojke.
Vi har inte betalat för det.
Hej.
Vi ska träffa dr Sylvester. Det är Julie Davis. Jag heter Ethan Davis.
Jag förstår vad du säger, men jag kan inte.
Jag drack inte vin eller Cola Light när jag väntade Teddy.
Jag varken drack kaffe eller rökte.
Om du hade diabetes, skulle du sluta ta medicin?
Det är inte samma sak.
Det här känns som ett samtal, men det är det inte.
Du måste fortsätta ta antidepressiva.
Du kan sluta med medicinen-
-och dina graviditetshormoner kan skydda dig.
Men när du börjar ta medicinen igen, kanske det inte funkar.
Eller så kan det ta för lång tid.
Det är ingen risk värd att ta, eller hur?
Jag vet att du är en stark kvinna.
Jag vet att du vill att det ska räcka.
Men man kan vara lika stark som Herkules-
-men om man faller ner i en pool och inte kan simma, drunknar man.
Men jag kan simma.
När jag gick på college, såg jag mig själv som poet.
För jag dejtade en poet under mitt tredje år.
Vi läste dikter för varandra varje kväll.
En kväll läste min väninna-
-den här dikten för mig.
Den gjorde ett stort intryck på mig.
"Din lillebror får sin ballong att pipa som en katt.
Han verkar se en lustig, rosa värld han kanske vill äta på andra sidan.
Han biter, sen lutar han sig tillbaka.
Fet kanna, och begrundar en värld klar som vatten.
En röd strimla i hans lilla näve."
Jag visste att jag kunde försöka hela livet-
-men aldrig skriva en sån bra text.
Det är en av de sista dikterna Sylvia Plath skrev innan hon tog sitt liv.
Jag minns att jag tänkte:
"Hur kan nån som ser så mycket liv och hopp i en ballong-
-baka kakor till sina barn och sen stoppa in huvudet i ugnen?"
Hur är det möjligt?
Hon visste vilken skönhet hon lämnade bakom sig-
-men ändå var smärtan så svår att döden blev hennes enda alternativ.
Vi väntar.
Väntar?
Vi väntar.
Vi låter Teddy sluta med blöja. Ingen kommer att döma dig för det.
Ingen kommer ens att veta.
Jag kommer veta.
Jule, lyssna på honom.
Vi hade tur förra gången.
Du får vara arg på mig, det är okej, men...
Jag hatar när du gör så, Ethan, när du ger mig tillstånd att vara arg.
Jag är arg på dig om jag vill vara det.
-Och du får vara arg på mig. -Nej, jag får inte.
Jag får inte bli arg på dig.
Du har inte lämnat nåt utrymme för det.
Det såg du till.
Det är inte rättvist.
Rättvist? Allvarligt?
Vill du prata om vad som är rättvist?
Jag trodde väl det.
Kom igen.
Okej.
Okej?
Okej.
GODHET SEGRAR
Hej. En man från marknaden lämnade det här.
Tack.
Okej.
Det är skönt att ha dig tillbaka.
Du, Hector.
Det är okej.
Det ordnar sig.
Vi får ett till barn, och precis som med Teddy-
-kommer vi inte att minnas hur världen var utan honom.
Eller henne.
Det är bra.
Ja.
Det är bra.
Och två till.
Hej, kompis.
Jösses. På riktigt?
Okej. Hur mår hon?
Toppen, jag går ner nu. Jag har allt hon bad om.
Ja, det också.
Okej. Vi ses snart. Ring om det händer nåt nytt.
Okej. Jag älskar dig. Hejdå.
Okej.
Gillar du det här?
Träd? Ja.
Det kommer att vara tyst.
Du vänjer dig.
Tror du att de som bodde här var lyckliga?
Antagligen.
Tror du att vi blir lyckliga här?
Det gör jag faktiskt.
Jag tror att vi blir väldigt lyckliga här.
Jag med.
Lungorna utvecklas fint.
Hjärtaktiviteten är utmärkt. Tio fingrar, tio tår och...
Sist men inte minst... Kom igen, din rackare.
Såja. Ja.
Vill ni veta könet?
-Ja. -Nej.
Vad sägs om att jag skriver ner det på ett papper?
Sen kan ni kolla när ni är redo...
...eller inte.
Det här är till er klippbok.
Vi ses om en månad.
Du är jätteduktig.
Hon är jätteduktig.
-Tack, läkaren. -Tack.
-Tio fingrar och tio tår. -Tio fingrar och tio tår.
-Hallå där. -Hej.
Hej.
-Två jordgubb. -Ja.
-Två jordgubb. -Ska bli.
Tack.
Två. Det är till dig. Tack.
Ja.
-Tappa henne inte. -Varför skulle jag tappa henne?
Såja. Det är min stora och starka vad?
Kraftfulla ben.
Se mig spänna min...
Vilket ord letar vi efter? Tack. Spänna min...
Tack. Spänn min vad?
Är du redo? Kom igen. Här.
Titta.
Vad gör hon?
MÖT JULIE DAVIS
"Världen var mörk och grå, och Pinky var rädd.
Men hon var också väldigt modig.
Pinky klättrade centimeter för centimeter upp till toppen av tornet.
Hon stack in fingret i nyckelhålet och vred om.
Klockan började ringa och vibrera.
Karuselldjuren började snurra, och plötsligt vällde en enorm regnbåge ut.
Himlen blev blå och gräset grönt.
Blommor dök upp. Rosa, lila, gula och röda.
Världen var full av färg.
Och Pinky var inte rädd längre."
Räck upp handen om du är mörkrädd.
-Jag. -Är ni mörkrädda?
-Ja. -Varför?
-Monster. -Monster.
Vad gör ni?
Mamma säger att alla har monster i huvudet.
Så när mitt monster kommer fram på natten-
-måste jag bara blunda och be honom gå.
Fungerar det?
-Ibland. -Ibland.
Jag var också rädd för monster när jag var i er ålder.
Innan jag la mig, brukade jag titta på stjärnorna.
Jag valde en stjärna och önskade mig nåt.
Jag önskade mig en bästa vän.
Jag ville ha en bästa vän som stöttade och stannade hos mig.
Jag ville ha nån att berätta hemligheter för-
-nån som kunde hjälpa mig att dräpa monstren.
Det tog mig lång tid att hitta en bästa vän-
-för hon fanns inte.
Jag fick hitta på henne.
Nu är hon...
Hon är alltid vid min sida.
Jag har en idé.
Vad sägs om att rita vår egen monsterdråpare?
Vad tycker ni?
När jag var liten, trodde jag att det bodde alver i alla klockor-
-och att det var upp till honom att hålla tiden i rörelse.
På riktigt?
Jag brukade tänka: "Tänk om han somnar?"
Så jag höll mig vaken så länge jag kunde-
-för att se till att alven höll sig vaken och tiden fortsatte gå.
Det är ett stort ansvar för en liten alv.
Ja.
Jag var en lustig unge.
Vad ska vi få?
-Är du säker? -Ja.
Ja.
Du sa åt mig att inte säga.
Så, säg om det är en pojke och säg inget om det är en flicka.
Okej.
-En flicka? -Ja.
-En liten flicka. -Ja.
-Hej, lilla flicka. -En liten flicka.
Vi ska få en flicka.
Jag kan inte...
Jag kan inte ha en dotter.
Tänk om hon inte gillar mig?
-Hon kommer att älska dig. -Mitt hår, då?
-Om hon inte gillar det? -Hon kommer att älska det.
Min röst, tänk om hon inte gillar min röst?
Tänk om hon ryser när hon hör min röst? Herregud.
Julie, djupa andetag. Hördu.
-Jag... -Hördu, kolla på mig.
Det här är vackert. Det är fantastiskt.
Hördu.
Julie, det är okej.
Det är okej. Kolla på mig. Det ordnar sig.
Det är okej. Djupa andetag.
Okej? Det är okej. Det ordnar sig.
Det ordnar sig.
Berätta vad som hände i parken idag.
-Jag... -Berätta, Julie.
Han gör en större grej av det än det är.
Det är enkelt för mig, eller hur? Allt jag gör är att oroa mig för henne.
Och jag har ingen aning, för hon är så bra på att låtsas.
Men för ett ögonblick såg jag...
Hon kunde inte låtsas, och jag vet att hon inte är okej.
-Hon är inte okej. -Jag är...
Jag är känslosam för att jag är gravid, och det är ganska normalt.
Säg inte så. Det är... Ljug inte.
Ursäkta?
Jag... Jag är inte lögnaren.
Vad betyder det? Hur ljuger jag?
Hur ljuger jag?
Varför älskar du mig?
Kolla på mig.
Allt du vill göra är att se mig i ögonen, och nu tittar du bort?
För att det är läskigt, eller hur?
Jag har ju sagt det.
Jag har ju sagt att du skulle titta bort. Jag varnade honom.
Jag varnade att om han såg mig, att om han verkligen såg hur ful jag är-
-skulle han inte ha nåt annat val än att titta bort.
Och jag hade rätt.
Det gör dig till en lögnare.
Varför försöker du inte berätta vad som hände den dagen, Julie.
"Hejdå, tåg." Är du redo?
Är du redo? På tre, säg: "Hejdå, tåg."
Varje gång jag är ensam, är jag rädd att nåt ska hända Teddy.
Säg: "Hejdå, köket." Hejdå, köket.
Varje gång jag matar honom, är jag rädd att han ska kvävas.
Tack. Ja.
Om jag ser nån med varmt vatten är jag rädd att han ska få det på sig-
-att han ska göra illa sig för att jag inte skyddade honom.
Allt är packat. Är du redo att åka?
Jag behöver en minut.
Okej.
Vi är där nere.
När jag badar honom, tänker jag: "Tänk om han drunknar?
Vad händer om jag tittar bort en sekund och han drunknar?"
När jag tänker på hur han tittar upp på mig-
-med de där modiga, tillitsfulla ögonen-
-hör jag bara:
"Du kommer att misslyckas.
Du kan inte hjälpa det."
Tanken på att svika honom...
Sen tänker jag: "Alla misslyckas.
På ett eller annat sätt.
Vi kommer alla att dö."
Jag visste att din syster skulle komma förbi den morgonen.
Jag tänkte: "Gör det bara.
Lucy kommer förbi. Hon tar hand om honom.
Gör det nu innan du ändrar dig.
För han är säkrare i världen utan dig."
Bara du skulle bli solbränd från en ljuslampa.
Har du en minut?
Igen?
-Snälla. -Jag...
-Jag har inget mer att tillägga. -Det tar en sekund. Kom igen.
-Herregud. -Okej.
Gloria Steinem skulle inte ha målat sin dotters rum rosa.
Men Gloria Steinem hade inga barn.
Men tänk om rosa är för mycket begärt?
Hon kanske blir en pojkflicka och rosa får henne att må dåligt-
-som om hon inte är rosa nog.
-Du skulle ha förstört hennes liv. -Jag menar allvar.
Det är väldigt viktigt. Jag tror inte på rosa.
Är det en grej, att tro på rosa?
-Ethan! -Jag tar det här på allvar, okej?
Jag tar det på allvar varje gång vi pratar om det.
Det är inte så många gånger.
Det är jättemånga gånger.
Okej, vet du vad? Jag uppskattar ditt tålamod.
Vad sägs om det här? Jag har en idé.
Blunda, sträck ut handen och peka.
Kör.
Peka!
-Peka på en! -Okej!
-Vad är det? Blombladsrosa. -Blombladsrosa.
Blombladsrosa.
Toppen. Jag köper åtta liter blombladsrosa.
Om du inte gillar det, målar jag om det åt dig.
-Okej? -Ja.
Vi borde klä på Teddy och åka dit.
Ser jag normal ut?
Det vore att ta i.
Skrytmåns.
Den är så gullig. Tack.
Varsågod.
Oroa dig inte, Ellie är så bra med honom.
Jag vet.
Nu räcker det.
Tack. Titta på bollen.
Okej, vill ni ha iste?
Ja, tack.
Nej, tack.
Inget dåligt kommer att hända.
Koffein kan vara bra för dig.
-Jag är avundsjuk. -Ja.
Nick och jag ska inte ha fler, och det finns bra saker med det.
Inga blöjor...
Men jag saknar att ha en bebis.
Jag saknar känslan av att amma.
Hereregud, jag älskar det.
Tänker du amma?
Är det säkert? Är det okej? Kan du amma?
Är du säker?
-Jag dömer inte. -Om han...
Jag dömer inte.
Är du galen? Jag säger...
-Ja, absolut. -Jag vet det.
Teddy!
Ursäkta, kan du vara försiktig?
Kom hit.
Det är okej.
Är du okej?
Ja. Vi borde gå.
-Okej. -Kom igen. Okej.
Förlåt, älskling.
Ursäkta mig. Kom igen, grabben.
Jag vet att jag inte är okej, och att jag behöver medicinen.
Men det känns som att jag sviker henne.
Många tog mjölkersättning och älskar fortfarande sina mammor.
Okej?
Du kommer att vara fantastisk mamma, vare sig du ammar henne eller inte, okej?
Jag vet inte hur jag ska få henne att känna sig nära mig.
Jag vet inte hur jag ska få henne att känna sig trygg.
Hur mycket måste hon betala för att jag är hennes mamma?
Ibland blundar jag och föreställer mig henne-
-springandes över ett fält med blommor i en liten vit klänning.
Hon har armarna öppna, och jag tänker: "Det vill jag ge henne."
Jag vill ge henne förmågan att skratta utan rädsla.
Sen tänker jag:
"Hur ska jag lära henne det-
-när jag inte vet hur?"
Jag minns inte hur det var...
...att skratta på det viset.
Hej, min vän. Det var ett tag sen.
ÅTERLÄMNA VÄNLIGEN TILL JULIE
BERÄTTA HUR LÅNGT DU FLÖG
Kan du sjunga en godnattsång, pappa?
"Night Flower", va?
Kom hit.
Får jag önska mig nåt?
Självklart.
Vad önskade du dig?
Att du alltid ska älska mig.
Älskling...
...det är nåt du aldrig behöver önska dig.
Jag kommer alltid att älska dig.
Hej, Rosie. Vi gör dig redo för sängen.
Rosie.
Hej, Rosie.
Får jag önska mig nåt?
Varför gjorde du så?
Kolla på mig! Tror du att det gjorde ont?
Hej.
Du måste äta nåt.
-Kom igen. -Ligger han i sängen?
-Ja. -Okej.
Han ligger i sängen. Jag har lagat middag.
Jag gjorde allt.
Kan du berätta lite om historian?
Vad du än har.
Jag har gjort en månpicknick åt dig. Kom igen, jag behöver lite av historian.
Det är min favorit.
Du gjorde jättegoda pannkakor.
Tack. Jag är stolt över det.
Historian heter "Pinky Tinkerbink räddar stjärnorna".
Jag älskar det.
-Gör du? -Ja.
Det var en gång ett stjärnmonster.
Det började plocka ner stjärnorna, en efter en.
Varje gång han tar en, lägger han den mot sitt bröst.
Den åker in i hans kropp och lyser ut genom magen.
Vår hjältinna, en flicka som heter Pinky Tinkerbink...
Tinkerbink.
...är jätteledsen.
Varför är hon ledsen?
För att stjärnmonstret tar alla stjärnor från himlen.
Hur ska hon kunna önska nåt?
Hon försöker lista ut hur hon ska få upp alla stjärnor igen.
Hon tänker:
"Glödlampor lyser som stjärnor, eller hur?"
Hon skruvar loss alla glödlampor i huset.
Hon kastar upp dem en efter en, men de faller ner.
Så hon tänker och tänker-
-och hon inser att diamanter gnistrar som stjärnor.
Så hon tar alla diamanter från sin tiara-
-tar sin slangbella-
-och skickar upp dem i luften, en efter en.
Och de åker... De åker mycket längre än glödlamporna.
Men de åker inte långt nog-
-och de regnar ner på henne.
Så Pinky tänker och tänker.
Sen tänker hon: "Citroner är gula som stjärnorna."
Men citroner är väldigt tunga-
-så hon hittar en lövblåsare under en hög med gamla löv-
-Hon lägger citronerna i lövblåsaren.
Hon skjuter citroner ur lövblåsaren. För den är så kraftfull, okej?
Citronerna flyger upp i skyn, och de flyger längre än diamanterna-
-längre än glödlamporna, men de flyger inte långt nog.
Och de faller ner på Pinky.
Hon visste inte vad hon skulle göra.
För hon kunde inte önska sig nåt, och inte bara hon-
-utan alla små barn, och alla stora.
Utan stjärnor skulle världen vara en mörk och hopplös plats.
Så vad önskade hon sig?
Julie, när du är redo, ska jag be om en sista krystning.
-Okej. -Krysta.
Fortsätt krysta.
Ta i allt du kan.
-Hårdare. Fortsätt krysta. -Såja, älskling.
-Fortsätt krysta. -Krysta.
Va?
Du gjorde ett bra jobb.
Är hon okej?
-Hon är okej. Det är okej. -Okej.
Det var väl inte så farligt?
Hon är perfekt.
Hon är vacker.
Hon är perfekt.
Hon... Hon är så perfekt.
Det är över.
Mamma gör det åt dig, okej?
Ja.
Du kan få den, gumman.
Det är inget fel på en flaska.
Bebisar...
De kommer till världen som tillitsfulla små varelser.
Jag minns när du föddes. Du...
Du kollade på mig-
-i tron att jag hade alla svar.
Jag minns att jag tänkte hur modig du var...
...som trodde det.
Jule...
...jag är ledsen att jag inte hade alla svar.
Jag vet, mamma.
Men det har du.
Det har du alltid haft.
Det var mitt misstag-
-att söka svar från dig.
Men du klarar det, Jule.
Det kan du.
Hon kommer att klara sig.
Du kommer att klara dig.
Till och med jag kommer att klara mig.
Tänk på alla änklingar som längtar efter att gifta om sig.
Jag älskar dig.
Du är min älskling.
Jag har en storebror som ser fram emot att träffa sin lillasyster.
Hej.
Det här är din lillasyster.
Det är ditt jobb att skydda henne.
Kan du göra det?
Så klart du kan.
Vill du röra henne?
-Vill du röra bebisen? -Kom hit.
Säg hej.
-Kom hit. -Där är hon.
-Ja. Jag tog med en ballong till dig. -Vem är det?
-Okej. -Jag måste filma det här.
Okej.
Det är den 9 oktober 1995.
Vi har precis välkomnat en ny familjemedlem.
Det här är Rachel.
-Hon är glad att vara här. -Hej, älskling.
Hon vägde 3,3 kg.
3,4 kg.
-Hon vägde 3,4 kg. -Inte så illa.
-Hon föddes kl. 21.48. -Kl. 21.48.
-Kan du säga: "Hej, Rachel"? -Ursäkta att jag stör.
Det är baddags.
-Det är baddags. -Teddy, vi går och tittar på badet.
-Vi går och tittar på badet. -Ja, följ med mormor.
Okej. Jag lägger ner henne.
Hon sover.
Hon klarar sig.
-Hon sover. -Kolla på bebisen.
-Hon sover. -Ser du bebisen?
-Ser du henne? -Ha ett skönt bad, gumman.
Det är din lillasyster.
Är hon inte speciell?
-Tack. -Tack.
-Vi är strax tillbaka. -Okej.
Har du tagit din medicin?
Nej. Den ligger i övernattningsväskan.
Men jag tänker inte ta dem.
Jag behöver bara sex veckor.
Jag gjorde det i nio månader, så vad gör sex veckor till?
-Jag lovar att ta dem. -Jule...
Jag ska göra det. Jag...
Sätt på dig din egen syrgasmask först. Jag fattar.
Jag fattar, och om jag gör ett dyk-
-om det känns som om jag tappar greppet, kommer de att finnas där.
De kommer att finnas där, och jag tar dem.
Jag lovar. Det är inte okej, men okej?
Nej, det är inte okej.
Jag tänker inte göra det här igen.
Ditt löfte betyder ingenting.
Du lämnade vår unge ensam i en jävla aktivitetsstol.
Tänker du ta upp det nu?
Gör inte mig till skitstöveln här, okej?
Det senaste året har jag gått på äggskal runt dig-
-för att jag kan hålla min del av avtalet.
Det är inte rättvist att du tar upp det nu.
Prata inte om rättvist, okej? Det handlar inte om dig!
Det handlar inte om dig. Det handlar om dem.
Ja.
Är du nöjd nu?
Jag ska gå ifatt dem.
Ethan...
Jag... Jag kan inte ta den.
Jag kan inte.
Om du ser mig tappa greppet, gör jag det.
Jag lovar.
Du kan kolla under min tunga, okej? Jag kan bara inte.
Har du den andra kritan där? Kan jag få den?
Jättebra.
Bra färglagt.
Den här färgen, då? Vill du ha den här?
Du kan få den här. Det gör inget.
Okej.
Var är den stora killen?
-Hej. -Hej. Hej, kompis.
-Hon sover. -Ja.
Det ser fantastiskt ut.
-Är det här de nya grejerna? -Ja, en del.
-En liten himmelssäng? -Ja.
-Är det stjärnmonstret? -Märks det?
-Läskigt. -Skurken.
Inga stjärnor.
Inga stjärnor, men oroa dig inte, jag jobbar på de glada sakerna nu.
-Ja, visa mig den. -Nej, inte än. Det är en överraskning.
Till senare.
Okej.
-Jag måste gå. -Jag vet.
Hejdå.
Hejdå, kompis.
-Ha en bra dag på jobbet. -Hejdå.
Allt är okej.
Okej?
-Okej. -Oroa dig inte.
Okej, hejdå.
-Sluta oroa dig. -Okej.
-Ha en bra dag på jobbet. -Hejdå.
Hejdå, pappa.
Jag tror att jag ser mormor.
Är det mormor?
Är det mormor? Mormor är här.
Kom igen.
Jag kommer, mamma.
Lugnt och fint.
Mamma, jag kommer.
Bra.
Hej.
Hej, Teddy. Hej, min lilla pojke.
Ska du inte säga hej till mormor?
Han ville komma hem.
Du sa väl inte ja? Sa du ja?
Jag sa inte nej.
Var snäll, Jule.
-Han är den enda pappan du har. -Ja.
Kolla. Kom hit, älskling.
Här är din morfar.
Hej.
Mamma säger att du behöver en målare.
Det är precis som utsikten från ditt gamla rum.
Minns du de här?
Ja, självklart.
Du brukade också ha såna.
Hon borde nog inte vara i närheten av ångorna.
Det är latex, oroa dig inte.
-Mamma? -Vi är i Teddys rum, men vänta.
-Vi är inte redo än. -Okej.
Det är en fågel. Det är ett flygplan.
Det är Superman!
Kolla på dig!
-Jag älskar dig. Du är så snygg. -Du är jättesnygg.
Du är så snygg.
-Kom hit. -Mamma har alltid älskat halloween.
-Vi ska byta på henne. -Vad är det, älskling?
-Hon behöver bytas på. -Vill du hjälpa mig?
-Jag ska hjälpa pappa måla. -Okej.
Hej, älskling. Hej, min lilla flicka.
Ja, jag älskar dig. Tänker du hjälpa mig?
Herregud.
Vilken fin färg.
Jag hoppas det.
Låt mig hjälpa dig.
Ta den här...
...och håll den såhär.
Okej, jag har den.
Såja. Sådär.
Killen i färgaffären sa att det var luddfria rollrar-
-men de är aldrig luddfria, och vi vill inte ha luddkaniner här.
Ta den. Jag tar den.
Så, precis som jag har lärt dig.
Bara...
...forma...
...smeta...
...och sprid ut.
Okej.
Det blir alltid perfekt.
Såja.
Jag är så ledsen, gumman.
Jag är ledsen.
Jag är så ledsen.
Den är din. Den är till dig.
De är så stora.
Det finns inget kvar.
Mamma måste hämta mer. Mamma får hämta mer.
Det är okej. Okej, kom igen.
Vill du ha mjölk?
Okej.
Okej. Du håller i mitt hår.
Okej.
Okej, älskling.
Kom igen, vad behöver du?
Vad behöver du?
Ja, jag vet. Kom igen, jag försöker.
Det är okej.
Du ska få din flaska.
Teddy, jag är här, okej?
Den kommer.
Den kommer. Det är okej.
Vad gör jag fel?
Teddy, jag är här, okej?
Kom igen.
Älskling, snälla, sluta gråta.
Du har redan skjutsat ner alla stenar.
Du har redan skjutsat ner dem.
Du kan hämta dem.
Kom igen.
-Hej på er. -Du la alla stenar... Hej.
Titta, det är pappa. Där är han.
Du är hemma tidigt.
-Hej. -Där är han.
-Hur går det? -Bra.
-Ja.
-Hennes rum är jättefint. -Toppen.
Vi valde en bra färg. Den är så fin.
-Hon kommer att gilla den. -Bra.
Jag och den här killen har viktiga saker att göra.
Vill du följa med? Vi kan köpa pizza.
Nej, ha lite killtid. Vi har lite tjejtid.
-Okej. -Ja. Ha så kul.
-Okej. Vi är tillbaka om en timme. -Okej.
Hejdå.
Hejdå, hörni.
Vi älskar er.
Pinky Tinkerbink och hennes mamma var bästa vänner.
De gick till parken tillsammans.
De bakade tillsammans.
De klädde ut sig tillsammans.
En dag blev Pinkys mamma sjuk-
-och de kunde inte leka ihop längre.
Varje kväll önskade Pinky att hennes mamma skulle bli okej.
Men några i taget, började stjärnorna försvinna från himlen-
-och hennes mamma blev inte bättre.
En kväll tittade Pinky ut genom fönstret-
-och alla stjärnorna var borta.
Det fanns inget kvar att önska.
Den här?
Eller den här?
Det började sticka i Pinkys magiska finger.
Hon tänkte och tänkte.
"Jag måste få upp stjärnorna igen", sa Pinky till sin mamma.
"Men jag vet inte hur."
Det här är nog vinnaren.
Vad tycker du?
-Vi börjar nog här. -Visst, jag kommer strax.
...och 15, 16...
...och kör.
Baklänges?
Okej.
Mamma älskar dig, älskling.
Inget är roligare än att smutsa ner sig, va?
Tack. Ja, jag behövde lite jord.
ÖMTÅLIGT
Så Pinky besegrar stjärnmonstret och skickar upp alla stjärnor i skyn.
Sen får barn över hela världen önska igen.
Stämmer det?
Det är ett rätt bra slut.
-Är det? -Ja.
Vad önskar sig Pinky?
Pinky?
Ja.
Det här.
Allt hon nånsin ville ha var det här.
Hej. Jag är här för Rachel Davis Nathan.
-Pappa! -Hon har precis fött.
-Hej. -Hej.
Vänta tills du ser henne.
Kolla vem jag hittade.
Hej.
-Grattis, morfar. -Grattis till dig.
Ge den här till din syster.
Vänta lite.
Hur mår du?
Det är okej.
Hej.
-Hej. -Hon ser fram emot att träffa dig.
Detsamma.
Hej.
Jag vet.
Såja.
Hej.
Tack.
PINKY TINKERBINK RÄDDAR STJÄRNORNA
TILL RACHEL, TEDDY OCH ETHAN
Ibland blockeras stjärnorna av molnen.
Ibland överglänser solen dem.
Ibland gömmer de sig bakom månen.
Även om du inte ser dem, är de alltid där.
Precis som jag.
Även om du inte ser mig...
...är min kärlek alltid hos dig.
Förlossningsdepression pratades sällan om och diagnostiserades ofta inte 1995.
Idag vet vi att var femte mamma lider av förlossningsdepression-
-men många skäms fortfarande för mycket för att berätta hur de mår.
Om du är en av dessa kvinnor, är du varken en dålig mamma eller ensam.
Förlossningsdepression kan behandlas. Be om hjälp och bli frisk.
Julie missade så mycket.
TILL BRIAN, SAMMY OCH ANNA
Undertextning: Josephine Roos Henriksson