NETFLIX PRESENTERER
Legg deg nedi, Ana.
Gul, svart, gul.
Rød.
Gul, svart, gul.
Rød.
Ikke beveg dere.
Den er giftig.
Hei, Pjusken!
Kom hit. Kom deg vekk derfra.
Mamma? Ringte pappa?
Nei.
Vi får se om han sender oss penger.
...jeg er glad i deg.
Men det er ikke klart ennå...
Jeg har ikke fått gjort det. Er alt i orden?
Be ham ringe tilbake, så vi ikke bruker opp ringetiden.
Vennligst les inn talemelding.
Legg deretter på, eller trykk på firkanttasten for flere alternativer.
Ikke noe svar.
Vi ringer igjen i morgen.
Gå tilbake til huset, Ana. Jeg kommer straks.
Ja vel.
Hallo?
Ja, jeg har pengene og alt. Jeg har pengene du sendte meg.
-Flytt deg litt. Hører du meg nå? -Hvordan har ungen det, jenta mi?
-Hallo. -Hvem ligner hun på? Å, så fint.
-Sjekk igjen. -Jeg ringer tilbake.
-Urettferdig! Dere jukser! Slipp meg! -Du ødela skjorta mi, din idiot!
Du ba om det, Margarito!
Dekk meg.
Flytt deg.
-Flytt deg selv. -Unna.
-Nei. -Makan!
Du er ikke med på leken.
Margarito!
Flytt deg!
Melken fryser.
Mamma kommer til å kjefte på meg. Herregud...
Slipp!
Jeg må hente mer, din idiot!
Juana!
Dra hjem, Ana.
Det er virkelig synd.
Jeg er redd de skaper et stort vakuum ved ikke å kunngjøre om de er fra politiet.
Vi er ikke helt sikre på at de er det. I tillegg til å være korrupte, blir de...
Mamma?
Legg deg til å sove, Ana.
...det er nok...
Jeg skulle inderlig ønske at det ikke var det føderale politiet, for...
Det var en due, semikolon som mistet sitt rede, punktum, ny setning
Mistet den i parken, nytt avsnitt...
Vær stille!
Skorpionen har en brodd til å forsvare seg mot fiender.
-Er du klar, Josefina? -Ja.
La oss høre på klassekameraten deres.
Foredraget mitt handler om levende og ikke-levende vesener.
Levende vesener kan gå, puste og kommunisere med hverandre.
For eksempel kyr med andre kyr. Hunder med andre hunder.
Katter med andre katter. Hver med sitt eget fellesskap.
Levende vesener er født av andre vesener, og dør når de blir gamle, akkurat som oss.
-Hvorfor tok du med steinene? -Fordi steinene også er levende vesener.
Vi får se.
Steinene er ikke levende vesener, for de har ikke øyne, ører eller blod.
-Ikke se dem i øynene. -Hvorfor ikke?
Åpne munnen slik.
Så må du lage trutmunn.
Ok.
Truten din må stikke ut, sånn som dette.
Hold den sånn.
Denne virker ikke.
Hvor er den andre rødbeten?
Her.
María? Vil du at jeg skal sminke deg?
Ja.
Mamma og pappa ga hverandre tungekyss.
Oi...
Æsj.
Det er iskaldt.
Vent litt.
-Jeg ble våt. -Hva så?
-Lille jente. -For en fæl gutt.
-Gi meg den. -Her. Så du slutter å være dum.
La dem parkere på den siden når de kommer.
-Det er ikke mer plass der. -Så parker dem her.
-Hvor mye ammunisjon mangler? -Alt er til stede.
KOMMUNEKONTOR SAN MIGUEL, JALISCO
-En tidlig start. -Vi bør finne et bedre sted.
Kommandanten sa at korporalen skulle rapportere.
-Jeg fikk ikke noe. -Jeg blir værende på vakttjeneste.
FRISØRSALONG
-Hvordan går det? -Skulle ikke du på jobb?
Jo da, men jeg dro tidlig. Hvorfor er de her igjen?
Innhøstingen begynner i morgen. De tok med helikopter og hele opplegget.
De har allerede begynt å sprøyte gift ved åkrene, ved skolen.
Det er det de får betalt for. Å spre den overalt, unntatt der de burde.
Skal du til valmueåkeren? Hvor mye får dere denne gangen?
Cirka 300 per dag, men det kommer an på hvor mye man klarer å høste inn.
Tro det eller ei, men disse knoppene melkes ganske fort.
Jeg kan få deg med hvis du vil. Det er bedre enn å vaske andres hus.
Nei takk.
Kan jeg ta med Ana i morgen? Jeg vil ikke la henne være hjemme alene.
Ja da.
De dro til et hus i går. De tok en jente.
-Hvilket hus? -Herr Panchos hjem.
-Tok de Juana? -Ja.
Hjelp meg med bønnene, Ana.
Nei da, den er grei.
Hvorfor har du leppestift?
Jeg har jo sagt at du ikke får lov.
Neste gang slår jeg ut tennene på deg.
Jeg liker ikke at du tar tingene mine. Gå og vask ansiktet.
Jeg tok ikke sminken din.
Man kunne ikke avtale timer hos dem.
Jeg måtte til San Miguel forleden for å få en resept som jeg pleide å få her.
Folk utenfra blir utpresset. Det er bedre om de drar.
De trakasserte oss for at klinikken skulle åpnes. Og hvorfor?
-Mamma... -Ana, da.
Jeg sier jo at det skal bli bedre. Du har så mye hår at lus bygger reir der.
De klippet håret mitt også da jeg var liten.
Moren min brukte en gift som fikk hodebunnen til å svi.
Kom. Skynd dere.
-Takk, Helena. -Ingen årsak, Luz.
Ha det, María.
Og skolen sa at alle som hadde lus eller luseegg, ikke fikk komme i klasserommet.
Da blir de lettere å fjerne. Ikke sant, Helena?
Håret vokser ut igjen.
Legen var redd fra før av, Rita.
Han sto for tur.
Skal du stenge?
Nei. De plager ikke meg. Jeg betaler beskyttelsespenger for å bli her.
Jeg vil ikke!
Hvorfor klippet de ikke María?
Fordi de har bittert blod, Paula.
Og det liker ikke lusene.
Ana og jeg får alltid lus. Ikke sant, Ana?
Juana!
Helt ny, 100 % krokodilleskinn.
-Er du ferdig? -Ja.
Hent et glass.
-Så kule de er. Hvor har du kjøpt dem? -De er laget her.
Du? Hvorfor samler du ikke sammen folk til valmuene?
Vi har 40 dagarbeidere. Det burde holde.
-Vi får se. -Jo da.
Vi får sette i gang.
Jeg vet du er der. Du kommer til å dø.
Jeg vet at du er der.
Du kommer til å dø.
Jeg går og hjelper mamma.
Mamma?
Hva gjør dere her? Jeg ba deg om å bli hjemme, Paula.
Ja, men vi lekte med María, og vi hørte at de skulle sprøyte med gift.
Du sa at det var bedre å komme til åkeren når helikoptrene er her, mamma.
Og vi hadde ikke noe mat.
...om en liten stund legger vi oss ned på de steinene vi så. De små steinene...
Greit. Vent på meg der oppe. Ta vannet mitt.
Forhåpentlig blir det ikke for varmt.
Forrige gang ble det skikkelig varmt. Jeg holdt nesten ikke ut.
-God ettermiddag. -God ettermiddag!
Takk for at dere kom.
Jeg har bedt dere komme hit fordi vi skal avslutte skoleåret.
Og noen av barna i andre klasse har ennå ikke kommet med bidraget.
-Unnskyld meg. -Ta det med på mandag, takk.
-En mødrekomité ordner med betalingen. -Bli med ut! Vi leker!
Vi trenger mer støtte fra dere.
Jeg vil benytte anledningen, siden vi alle er her...
...til å ta opp et følsomt tema.
Vi vet at det har vært et vanskelig år, og mange familier har måttet forlate bygda.
Jeg har spurt folk om dette, og ingen vil si noe.
Den jenta som ble tatt, Juana...
...er også eleven min.
Dere er mødrene til elevene mine.
Og jeg vil gjerne høre hva dere vet om det som skjedde.
Det er et krisehjem her i San José, der de tar imot fordrevne familier fra fjellene.
Jeg skal undervise der ute neste år.
Så dere stenger skolen igjen?
Jeg skal fullføre dette skoleåret.
Men ingen lærere vil komme hit lenger. Til noen av bygdene.
Disse folkene krever penger for å la oss jobbe.
Og vi er alle enige om ikke å betale dem.
Jeg.
Og jeg.
Dere? Hva tror dere vil skje med oss når en av oss tre plutselig drar?
Vær stille, Ana. Jeg hører ikke noe.
Det er en ku. Hører du det?
Det er herr Panchos kyr. De går løst.
Den kua er i mango-engen.
Jeg kan si noe hvis du lover å ikke bli sur.
Ja vel.
Hvorfor sa dere det ikke til læreren?
Det som læreren sa, var galt.
Hvorfor det?
Vi kjenner ham ikke. Han er ikke herfra.
Er det sant at de drepte herr Pancho?
Nei. De førte ham vekk. Nå har kyrne ingen herre.
Tok de Juana også?
Hun dro for å bo et annet sted, med moren og lillesøsteren.
Hvorfor reiste de fra alt, da?
Det er sånn det gjøres, Ana. Folk forlater alt som om de skal komme tilbake en dag.
-Hvordan vet du det? -Nå er det din tur.
Lukk øynene.
Jeg hører ingen biler. Ingen lastebiler.
En sikade.
Nei, en siriss.
En ugle.
Den er i vannbakken.
Hvem sin hund er det?
Æsj!
Ut med dere!
María.
Gi meg kjeppen.
Æsj!
-Det lukter vondt. -Det er skittent.
Det vil ta et år å gjøre rent her.
Det var...
Det var en gæren kvinne.
Det var en gæren og grusom kvinne.
-Det var en... -Der kommer broren din, María.
-Hvor har dere vært? Dere lukter vondt. -Pass dine egne saker.
Jeg skal si til mamma at du ikke var på jobb.
-Det der er Juanas sykkel. -Vil du sitte på?
-Du stjal den. -Jeg stjal den ikke.
Gi den tilbake.
De kommer ikke tilbake!
María! Dra hjem!
Konsentrer deg, Paula.
Lukk øynene.
Du må gå inn i hodet på henne.
Nå holder det, Ana.
Jeg tenker på en farge.
-Lilla? -Nei.
-Blå? -Ja! Bra.
Nå er det min tur. Det er et tall.
-Er dere klare? -Ja.
-Dere er veldig flinke. -Du må konsentrere deg mer.
Nå blir det flygende dyr.
Åtte.
Familien Guerrero.
Seks.
Familien Diaz.
Det er 12.
Tolv?
Ok.
-Mamma? -Kom igjen!
Det er like ved skolen.
Slipp meg!
-Vi må ringe politiet. -Nei!
Hvorfor ikke?
Løft ham opp.
Hva om det er læreren min?
-Hva om det hadde vært deg? -Kom igjen!
Du vet hva du skal gjøre.
Svar, for faen!
Dette er mobilsvar for...
Vennligst les inn...
Vær stille, Ana.
Hent en øl til.
Jeg vil ikke hente den.
Gå.
Kom hit.
Kom hit, sa jeg.
Sett deg her hos meg.
-Er du redd for din egen mor? -Nei.
Jeg finner meg i mye fra faren din.
Det var feilen jeg gjorde.
Men han er glad i oss.
Han reiste for å jobbe og sende oss penger. Derfor tar han ikke telefonen.
Nå må du tie stille, Ana.
-Hvem er de sine? -Aner ikke. Jeg kom nettopp.
-Hva med María? -Hun ble hjemme.
Jeg så det ikke, men sønnen min gjorde det.
De sprøytet over hele åsen med den giften.
Det var derfor noen ble påvirket.
Helikopteret har holdt på siden i morges, frem og tilbake.
Alle var der oppe.
Helikopteret var der allerede da jeg kom til fabrikken.
Ana!
Ana? Du får ikke gå ut.
-Hva har skjedd? -Legene kom.
-Du trodde ikke på meg da jeg sa det. -Det gjør jeg nå.
-Hvordan føles det? -Bra. Møtes vi der oppe?
-Hva har skjedd? -De fikser munnen til María.
-Hva? -De skal operere. Får jeg dra dit?
Men skift først.
Denne veien. Bort hit.
LEGER SOM OPERERER BARN
-De må vente. -Vi må dekke klinikken. Det er tomt der.
...mange apparater. En del av tingene de tok med seg.
Er det tomt for kuponger?
Ja, de hadde bare noen få. Har vært her siden i morges.
Ser du henne?
Nei.
-Moren til José Antonio Torres? -...han ville slåss...
Sånn, ja. Bra. Kom inn. De venter på legekontoret helt bortest.
Moren til María Almudena Ramirez?
Det er meg, doktor.
-Kom igjen. -Gå.
María er der inne nå. Du kan sette deg. Stig på.
Takk, doktor.
-Kan vi gå inn? -Er dere i slekt med Maria?
-Nei. -Kun familiemedlemmer får være der.
Moren til Ruben Orlando Garcia.
Jeg tror at de blir her, i hvert fall til i morgen.
-Skal du være her hver dag? -Ja.
Jeg kan ta med tortillaer, en bønne-taquito...
-Bønner. -...med litt saus.
Hva med denne?
Kan du hjelpe meg? Jeg sølte.
-Appelsinbrusen... -Du må åpne den forsiktig.
Bryt rekkene!
Gå i dekning! Kom deg ned, soldat!
Kom deg ned, Ana!
Dra til helvete!
Jeg ordner det.
De har dratt.
-Det er det nye kartellet. -Kom deg på beina, soldat.
Vet du hvilken farge?
Jeg går på møtene. Du burde også bli med.
Skal vi se...
Vi setter opp en sperring på veien inn i bygda.
-Sol organiserer komiteen. Meld deg på. -Jeg vil ikke bli innblandet.
Folkene fra El Naranjo lovet at de skulle hjelpe oss.
San José også.
Hvis de kunne beseire de drittsekkene, kan vi det også.
Jobber du på åkeren?
Du burde dra dit. De beskytter dagarbeiderne.
Vi skal ha et møte med folkene fra El Naranjo. Vi har ikke noe å tape nå.
Gjør det vondt?
Du kommer til å bli pen.
Vær så god.
Vi har... hornhinnen.
SANSER ØRE, ØYE, HÅND
Regnbuehinnen.
FJELLET MITT
Og linsen.
Denne er som en liten linse, som lar oss fokusere på objektene.
Den ligger rett bak pupillen.
Dette er det samme som dette.
Følg med...
Hvert øye ser et unikt bilde, litt forskjellig for hvert objekt.
Og det er derfor vi ser ting slik vi gjør det. Tredimensjonalt.
Med forskjellige dimensjoner og dybder.
Hva hadde skjedd om vi bare hadde ett øye?
Se for dere et øye midt på.
Vi ville ha oppfattet ting som flatere. Som på et fotografi.
-Jeg har lyst til å kysse ham. -Nå...
Nå skal dere lukke et øye.
Bare ett.
Sånn, ja. Hold opp en finger. Pekefingeren. Rett foran dere.
Og juster fingeren.
Hold den foran en rett og smal gjenstand, som rammen på tavla.
Jeg bruker vinduet der.
Og bytt øyne uten å flytte fingeren. Lukk opp det som er lukket.
Bytt øyne. Bytt øyne.
Fortsett med å bytte.
Bytt, bytt, bytt...
Ikke sant? Ser dere det? Den beveger seg, ikke sant?
Iblant er vår oppfatning av det vi ser ikke virkelig.
Fordi dette øyet...
Jeg skal bli lærer.
Iblant holder det ikke å se det med øynene.
Ikke sant? Forstår dere?
Vi ser om det stemmer.
Jeg vil...
...at noen skal komme hit...
...for å sitte på den stolen.
-Hva? -Den er opp ned.
Nemlig. Den er opp ned. Man kan ikke bruke stolen slik man skal.
Men det blåser jeg i. Jeg vil at noen skal komme hit og sette seg.
Godt jobbet, Paula.
Det er mye i denne bygda som er opp ned. Ikke sant?
Men Paula var modig nok til å komme opp og endre på noe.
Takk.
Velkommen, mine herrer, til denne rodeoen som vi har forberedt til dere i kveld.
Fra de tapre menns og vakre kvinners land: Jalisco-høylandet.
I kveld har vi gleden av å presentere
en av rodeoene som skal skape historie i dette landet, mine damer og herrer.
Denne store oksen kommer til arenaen. El Diamante! Har dere sett på maken?
Kanskje en av de villeste oksene i hele Vesten.
Vi har vår neste rytter for kvelden, Margarito Villegas, Juli,
som har tatt med seg en nydelig blomsterbukett:
søsteren María, som er her for å støtte ham.
Direkte fra lokalsamfunnet San Miguel. Hjertelig velkommen, vakre mennesker!
Applaus for Margarito! Du er så heldig, min venn!
Se på den oksen du har. Han har vært her en stund.
Nå gir han seg hen til Den allmektige.
Dette er gutten som skal utfordre ham. Spenningen er til å ta og føle på.
Forventningene er store. Et av de beste dyrene i denne flokken.
Vi får se porten åpne seg så fort han gir signalet.
-Et av kveldens beste ritt. -Rolig nå, okse!
-Alt er visst i orden. -Vent litt!
Lukk opp porten!
Her kommer oksen. Se, som den kaster på seg!
Han holder seg fast! Få se hva han klarer.
Han henger fortsatt på! Se som den kaster på seg!
Dette beistet setter hardt mot hardt, mine herrer!
Nå slipper han taket! Pass på!
Det er ikke mulig!
Grip tak i ham! Sånn skal det gjøres.
Pass på! Vær forsiktig, mine herrer.
Oksen kan kaste deg langt av sted.
Gi applaus, mine herrer! For et ritt vi fikk se nå!
-Kan dere fatte... -Bravo!
...hva han fikk til i denne runden?
Denne rytteren får stående applaus. Publikum er i fyr og flamme!
-Han er broren min. -For et fantastisk ritt!
Applaus for Margarito! En lovende ung rytter!
Velkommen til denne flotte samlingen i kveld! Kom igjen!
Lyst på noe å drikke?
-Bare drikk. -Ok.
Kom, så danser vi.
-Jeg danser ikke. -Kom igjen, da. Kom.
Klarer du det?
Ja, det klarer du.
Skal vi se...
Gutten var flink til å danse.
Så du når Luz og María dro? De sa ikke ha det.
Arret til María gjør fremdeles vondt. Hun hadde en åpning her. Siden fødselen.
Det vet jeg vel.
Det må være et dødt dyr.
Det er noe der.
Vent her, Ana.
Men faen, da! Ikke se på henne!
-Hvem er det, mamma? -Gå.
-De lot henne ligge igjen der. -Hvem var det?
Jeg vet ikke. Den jenta er ikke herfra.
De la igjen en melding.
Den hang på en krok i brystet hennes.
Bra at du ikke tok den. Det er bedre om de tror at ingen har lest den.
Det tror du, ja.
De vet at vi fikk budskapet.
Jeg er helt blakk.
Jeg har ingen steder å dra. Og du vet at han ikke har sendt penger på to år.
Du ser godt ut.
Ikke tyst til mamma om meg.
Står til? Her er leveransen.
-Skikkelig kaldt, ikke sant? -Litt, ja.
-Greit, min venn. Du kan kjøre gjennom. -Takk.
Kjenner dere dem?
Nei, de er ikke herfra. Du stinker alkohol.
Løgnhals.
Det har du allerede sagt, Jesús.
Det er verre her. Jeg fortalte hva som hadde hendt.
Jeg blåser i hvordan det skjer. Du må få hentet henne.
Dessuten kan hun jobbe nå.
Jesús?
Hallo?
Mamma?
Se på meg, mamma.
-Vil du ikke at jeg skal bo hos deg? -Du får det bedre der, Ana.
Jeg vil ikke bo hos ham.
-Hvis du jobber hardt, kan du tjene mye. -Hva så?
-Det er ikke opp til deg. -Slipp!
-Du vil gjemme meg bort, som en mark. -Vet du hvorfor jeg gjemmer deg?
Aner du hva de gjør med jentene?
Du har vel hørt det?
Vil du at det skal skje med deg?
Han vil ikke sende penger.
Tenk på noe annet.
Flygende dyr.
Jeg vil ikke leke.
Det er en skorpion.
PAPPA
Vi legger den her, under vanntanken.
-De lager en skulptur. -Den er fra en maskin.
Den tiltrekker seg lyn. Ved tordenvær treffer lynet metallet istedenfor husene.
Flytt deg.
Herr Leonardo er veldig sterk.
-Hvor har de hentet den fra? -Jeg tror at den kommer fra gruven.
Den er ferdig.
Nå kommer herr Leonardo!
Greit. Ro dere ned.
Har dere alt som dere tok med?
-Ja. -Alt? Er dere sikre?
-Ja. -Ja vel.
Herr Leonardo? Hvorfor hengte de opp klokken?
Det er for at de som bor langt unna, skal høre det når det skjer noe viktig.
Og folkene i San José vil hjelpe til med å passe på bygda.
Da fortsetter vi.
"Ryggraden".
Og... "kjønn".
Ta tingene deres og sett dere på gulvet. Vi bruker ikke pultene.
Det haster ikke. Vær forsiktige.
Vi setter oss i ring her.
Sett deg der.
Hør etter. På dette gulvet skal hver og en av dere bygge
en menneskekropp av tingene som dere har med dere. Bruk alt sammen.
-Skal vi gjøre det? -Ja. En menneskekropp.
Jeg ser på mens dere jobber.
HJERTE, RYGGRAD, KJØNN
Greit, da gir vi oss. Dere kan slutte nå.
Veldig bra.
Ana, du er først.
Si navnet på kroppsdelene du har bygget, fra topp til tå.
Men beskriv gjenstandene du tok med.
Ikke stans, ikke tenk for mye, bare snakk om figuren din.
Og du begynner med navnet ditt.
Ana har...
...to øyne laget av mais, ett hvitt og ett blått.
Hun har en flaskekork som nese.
Nei, vær stille. La oss høre på Ana.
-Takk. -Hun har en rød hårspenne...
...som munn.
Hun har som ryggrad...
...en skorpion som er fanget i en flaske.
Hjertet hennes er laget av...
...tre steiner fra fjellet.
Som hender...
...har hun ståltråd.
Og beina hennes...
...er laget av maisblader.
Og jeg glemte å gi henne føtter.
Godt jobbet, Ana. Takk for at du fortalte om figuren din.
Skal vi se... Osmar.
Fortell.
-Førstemann til bredden vinner. -Eller den som blir her lengst.
-Fritt for herr Leonardo. -Jeg også.
Nei, jeg sa fritt for ham.
Nå faller jeg.
Det er dritkaldt!
Greia di faller av...
Å ja. Hun liker at de er krøllete. Som sauer.
Jeg liker ikke Leonardos hår. La meg være.
-Ikke rart at vannet ble varmt. -Ikke vær dum!
Håret ditt ser ut som et pinnsvin.
-Nesten. -Jeg må trene mer.
Jeg har bare holdt på i to dager. Vil du prøve?
-Nei, jeg liker det ikke. -Det går bra.
-Ok. -Vær så god.
-Ser du den store klumpen der? -Ja.
-Førstemann som treffer den, vinner. -Ok.
Du er flink. Jeg trodde ikke at du kunne skyte.
Skyt den greinen.
Visste du at de pakker valmueharpiksen i løvemøkk?
Så hundene ikke skal lukte det på flyplassen.
-Hvor får de løvene fra? -De holder dem fanget.
Hvordan vet du det?
Hva?
Trekk av.
Kom igjen!
Din feiging.
Hvem ga deg den?
Jeg fant den.
-Hvem ga deg den? -Jeg fant den, sa jeg.
Løgnhals.
Ro deg ned.
-Gå vekk. Slipp meg. -Stå i ro.
-Nå holder det. -Jeg sa nei!
-Sett meg ned. -Hold deg fast.
Forsiktig...
Jeg vil ikke falle av.
Barn? Gå tilbake til plassene deres. Ingen må gå ut av klasserommet.
Hell oppi litt mer vann.
Gi meg mer vann.
Det renner av.
Her.
I hånda mi.
Få det av meg.
Sånn.
-Få det vekk! -Ja da. Ta det med ro.
Ro deg ned.
Jeg kjenner fortsatt smaken av det. Det smaker som metall.
Samme her.
Kom hit.
Jeg bestemmer.
Greit.
-Lett, middels eller vanskelig? -Vanskelig.
Er du klar?
Ja.
Konsentrer deg.
Er du klar?
Ja.
Ikke gå. Kom hit.
-Hva er det? -Du har en flekk på buksa.
Ikke vær redd. Det er normalt.
Det vet jeg.
Ana!
Jeg er hjemme.
Hva har skjedd?
Har du noen bind?
Hva for noe?
Jeg fant ikke Kotex-pakken din.
Har du fått mensen?
Ja.
Hvorfor er du sint på meg?
Jeg er ikke sint, Ana.
Det er urettferdig. Dere kommer hit og sier at dere skal bli her hele skoleåret,
-og nå sier du at du skal dra. -Du vet at det ikke er sant, Rita.
Ingen garanterer for min sikkerhet her.
-Sett deg inn i min situasjon. -Nei, sett deg inn i min.
Ana har fylt 13 år.
Hun går i sjette klasse. Med dette tempoet blir hun aldri ferdig.
Se her. Jeg tok med Anas karakterkort.
Hun har allerede bestått. Selv om vi ikke fullfører, er Ana ferdig med barneskolen.
Rita... Ana er en svært flink elev.
Du må støtte henne, så hun kan komme videre.
-Takk skal du ha. -Det er ikke noe å takke for.
Og jeg må dra nå, for jeg må besøke de andre husene.
Ana? Vil du ikke ta farvel?
Kom.
Får jeg gi deg en klem?
Dere får ta vare på dere selv, Rita.
-Når skal du dra i morgen? -Jeg drar tidlig.
Kan du ikke komme på middag? Da kan vi alle ta farvel.
Bra at det ikke blir mer skole.
Jeg kommer til å savne ham. Jeg likte undervisningen.
Mariana strøk.
Det var det jeg sa. Jeg vant veddemålet.
-Jeg gir deg ikke noe. -Så bær den, da.
Hvorfor det?
Bær den. Det er din tur. Du er dårlig taper.
-Jeg trodde at jeg også skulle stryke. -Betal, din juksemaker.
-Flytt deg. -Flytt deg selv, din idiot.
-Jævla Margarito. -Jævla purk.
-Hvordan går det? -Bra.
-Vi har litt øl. Vil du ha? -Ikke nå.
-Når kom dere hit? -Det er lenge siden.
Ta det med ro. Kom hit.
Rolig nå.
Stå stille.
Rolig nå, vesla.
Heng den opp.
Mamma! Skynd deg!
Ana, gå og gjem deg!
-God ettermiddag. -God ettermiddag, min herre.
Vi skal ta med jenta, mor.
Det er ingen jente her.
Ikke prøv å lure meg, ellers får du svi.
Jeg har bare en gutt. Han er oppe på fjellet og hugger ved nå.
Og macheten... Hvorfor tok du den frem?
Hvor gammel er datteren din?
Jeg har bare en gutt, jeg lover.
Hvilke andre bor i huset?
Bare jeg og sønnen min. Mannen min jobber på den andre siden.
Hva blir det til, mor?
Du bør gi meg henne uten å lage bråk.
Vi finner henne uansett.
Det er ingen her.
Skal jeg banke henne?
Jeg jobber på valmueåkeren. Med å snitte.
Ana.
Nei, ikke kom ut. Bli liggende.
Bli liggende. Jeg er redd for at de skal komme tilbake.
Ana! Jeg ba deg om å bli der.
-Slipp! -Ana!
Ana!
Legg deg ned!
Ana, vær så snill.
Mamma.
Vi må komme oss vekk herfra. Hjelp meg med å pakke sammen.
Stable det opp.
Vi må utvide den og dekke åpningene.
-De satte en pistol mot hodet på meg. -Kom igjen!
Hundene bjeffet ikke, Concha.
María!
María...
De tok datteren min.
Tekst: Tore Fossheim