NETFLIX PRESENTERAR
Kliv i, Ana.
Gul.
Svart, gul.
Gul, svart.
Gul.
Svart, gul.
Röd.
Gul, svart, gul, röd.
Rör dig inte.
Den är giftig.
Pelusa!
Kom här.
Mamma, har pappa ringt?
Nej.
Vi får se om han skickar pengar.
…jag älskar dig.
Det är inte klart än.
Jag har inte kunnat. Är allt okej?
Be honom ringa upp så att det inte bryts.
Spela in ett meddelande.
När du är klar, lägg på eller tryck fyrkant för fler alternativ.
Han svarar inte.
Vi försöker igen imorgon.
Ana, gå hem nu. Jag kommer snart.
Ja.
Hallå?
Ja, jag har fått pengarna du skickade.
Flytta dig lite.
Hör du mig nu?
Hur mår bebisen, gumman?
Hallå?
Vem ser det ut som?
Toppen.
-Kolla igen. -Jag ringer upp…
Nej, du fuskar ju! Släpp mig!
-Du har förstört min tröja. Idiot! -Du bad om det, Margarito!
Skydda mig.
-Flytta dig. -Flytta dig själv.
-Flytta dig. -Nej.
Du är inte med.
Margarito!
Flytta dig!
-Mjölken är iskall. -Mamma kommer att skälla ut mig.
Gud.
Släpp.
Nu måste jag hämta mer, din idiot!
Juana!
Juana.
Gå hem, Ana.
Det är verkligen synd.
Jag är rädd att de skapar ett vakuum
genom att inte berätta om de är från polisen.
Vi är inte säkra på att de är det, för då är de inte bara korrupta…
Mamma?
Gå och lägg dig, Ana.
…det är tillräckligt…
Jag önskar verkligen att det inte var federala polisen, för…
Det var en duva, semikolon
Som blev av med boet, stopp och nästa
Förlorade den i vinrankan, ny rad
Tysta.
Skorpionen har en tagg för att försvara sig mot fiender.
-Är du beredd, Josefina? -Ja.
Då lyssnar vi på er klasskamrat.
Mitt föredrag handlar om levande och icke-levande ting.
Levande väsen kan gå, andas och kommunicera med varandra.
Till exempel, kor med andra kor, hundar med andra hundar
eller katter med andra katter. Så alla inom sin egen art.
Levande väsen föds av andra väsen och dör när de blir gamla, precis som vi.
-Varför har du ritat stenar? -De är också levande varelser.
Låt oss se.
Stenar är inga levande väsen. De har varken ögon, öron eller blod.
-Se dem inte i ögonen. -Varför inte?
Öppna munnen, så här.
Dra ihop läpparna.
Okej.
Läpparna måste vara uttänjda och hopsnörpta, så här.
Håll kvar så.
Den här funkar inte.
Var är den andra rödbetsbiten? Här.
Maria, ska jag sminka dig?
Ja.
Mina föräldrar gav varandra tungkyssar.
Usch.
Det är iskallt.
Vänta. Här.
-Du blötte ner mig. -Och?
-Lilltjej. -Du är så jobbig.
-Ge mig den. -Här, så du slutar tjafsa.
-Låt dem parkera på den sidan. -Det finns ingen plats där.
-Då får de parkera där. -Hur mycket ammunition saknas?
Vi har allt, sir.
KOMMUNALSTÖDET
-Tidig start. -Vi behöver nåt bättre.
Vårt befäl sa att korpralen har rapporten.
-Jag har inte fått nåt. -Jag har vakttjänst.
SALONG
-Hej. -Gick du aldrig till jobbet?
Jo, jag gick tidigt.
Vad gör de här igen?
Skörden börjar imorgon. De tog med helikoptern och hela cirkusen.
De har redan börjat spruta gift vid fälten nära skolan.
Det är det de får betalt för, att sprida det på fel ställen.
Får du betalt?
Hur mycket då?
Ungefär 300 per dag. Det beror på hur mycket man plockar.
Hon är rätt snabb på att dra i knoppar.
Jag kan ta med dig.
-Det är bättre än att städa andras hus. -Nej, tack.
-Kan jag ta med Ana imorgon? -Visst.
Så att hon slipper vara ensam.
Ja, ingen brådska.
De gjorde en razzia igår.
De tog en flicka.
-Hos vem då? -Herr Pancho.
Tog de Juana?
Ja.
Hjälp mig med bönorna, Ana.
Det ser bra ut.
Varför har du målat läpparna?
Jag har ju sagt åt dig.
Nästa gång slår jag ut tänderna på dig.
Du ska inte ta mina saker. Gå och tvätta ansiktet nu.
Jag använde inte ditt läppstift.
Jag fick inte ens boka tid.
Jag fick åka till San Miguel för att fylla ett recept.
Oinvigda blir utpressade. Jag hoppas att de försvinner.
De pressade oss till att öppna kliniken. Varför?
Mamma?
Nu räcker det. Det blir bättre så här.
Du har så mycket hår att löss bygger bo i det.
Mig klippte de också när jag var liten.
Min mamma använde ett gift som brände min hårbotten.
Kom.
Skynda på. Tack, Helena.
Ingen orsak, Luz.
Hej då, Maria.
De varnade på skolan att ingen med löss eller lusägg
får komma in i korridoren.
Det gör dem lättare att få bort, va?
Det växer ut igen.
Läkaren var rädd, Rita.
Han stod härnäst på tur.
Tänker du stänga?
Nej, mig stör de inte.
Jag betalar för skydd.
Jag vill inte!
Varför klippte de inte Maria?
För att de har bittert blod, Paula.
Och det gillar inte löss.
Ana och jag får alltid löss.
Eller hur, Ana?
Juana!
Helt nya, 100 % krokodilskinn.
-Klar? -Ja.
Hämta ett glas.
Häftiga. Var köpte du dem?
De görs här.
Du, samla ihop alla till vallmoplockningen.
Vi har 40 plockare. Det bör räcka, va?
-Vi får se. -Okej.
Vi sätter igång.
Du kommer att dö.
Jag vet att du är där.
Du kommer att dö.
Jag går till mamma.
Mamma?
Vad gör ni här? Jag sa åt dig att stanna hemma.
Ja, men vi lekte med Maria och hörde att de ska spruta gift.
Det var ju bättre att komma hit
när helikoptrarna är här, sa du. Och jag hade ingen mat.
…om ett tag lägger vi oss på stenarna vi såg häromdagen.
-De där små stenarna. -Okej.
Vänta på mig där uppe. Ta mitt vatten.
Hoppas det inte blir för varmt.
Sist blev värmen jobbig.
Jag stod knappt ut.
God eftermiddag.
Tack för att ni kom.
Jag bad er att komma hit eftersom läsåret snart är slut.
Och några barn i tvåan har inte lämnat in sina bidrag.
-Ursäkta. -Så ta med dem till på måndag.
-En kommitté tar hand om pengarna. -Kom ut, vi spelar boll.
Vi kommer att behöva mer stöd från er.
Eftersom alla är här vill jag ta tillfället i akt
och prata om en känslig sak.
Det har ju varit ett tufft år, och många har tvingats lämna orten.
Jag har frågat runt, och ingen kan svara.
Flickan som blev kidnappad, Juana…
Hon var också min elev.
Ni är mina elevers mammor.
Jag vill att ni berättar vad ni vet om det här.
Det finns ett härbärge här i San Jose där de tar emot familjer från Sierra.
Jag kommer att undervisa där nästa år.
Så ni kommer att stänga skolan igen?
Jag kommer att stanna här läsåret ut, men inga lärare vill komma hit längre.
Till någon av orterna.
De här människorna kräver pengar för att låta oss jobba.
Och vi tänker som sagt inte betala.
Jag.
Och jag.
Vad tror ni kommer att hända oss när en av oss plötsligt lämnar orten?
Tyst, Ana. Jag hör inte.
Det är en ko. Hör du?
Det är Panchos kor. De går lösa.
Den här är i mangoträdgården.
Mamma, lova att inte bli arg.
Okej.
Varför sa ni inget till läraren?
Vad läraren sa var fel.
Hur så?
Vi känner inte honom. Han är inte härifrån.
Är det sant att de dödade Pancho?
Nej. De förde bort honom.
Nu har korna ingen herde.
Tog de Juana också?
Hon flyttade hem till sin mamma och lillasyster.
Varför lämnade de allt här då?
Det är så folk gör. De lämnar allt som om de ska återvända en dag.
-Hur vet du det? -Nu räcker det. Din tur.
Blunda.
Jag hör inga bilar, eller lastbilar.
En cikada.
Nej, en syrsa.
En uggla.
Den är i vattenkullen.
Vems hund är det där?
Men fy.
Iväg med er!
Maria.
Ge mig pinnen.
Fy.
Det stinker.
Det är vidrigt.
Det kommer att ta ett år att städa upp.
Det var…
Det var en galen kvinna.
Det var en hemsk, galen kvinna.
-Det var en… -Här kommer din bror, Maria.
-Var har ni varit? Ni stinker. -Det angår inte dig.
Mamma ska få veta att du inte åkte till jobbet.
-Det där är Juanas cykel. -Vill du ha skjuts?
-Du har stulit den. -Nej.
Ge tillbaka den.
…hunden…
De kommer inte tillbaka!
Maria, gå hem.
Koncentrera dig, Paula.
Blunda.
-Du måste in i hennes huvud. -Det räcker, Ana.
Jag tänker på en färg.
Lila?
Nej.
-Blå? -Ja, bra.
Min tur.
Det är ett nummer.
-Klara? -Ja.
Ni är duktiga.
Du måste fokusera mer.
Och nu, flygande djur.
Åtta.
Familjen Guerrero.
Sex.
Familjen Diaz.
Tolv.
Tolv?
Okej.
-Mamma… -Kom igen, det är sent!
Det är nära skolan.
Släpp mig!
-Vi måste ringa polisen. -Nej.
Varför inte?
Lyft upp honom.
Tänk om det är min lärare?
Tänk om det var du?
Kom igen!
Du vet vad som gäller.
Svara då, för helvete.
Du har nått…
Efter tonen, var god spela in…
Tyst, Ana.
-Hämta en till öl åt mig. -Nej.
Seså.
Kom hit.
Kom hit, sa jag.
Kom och sätt dig.
-Är du rädd för din egen mamma? -Nej.
Jag har tolererat mycket från din far.
Det var mitt misstag.
Men han älskar oss.
Han jobbar ju för vår skull. Det är därför han inte svarar.
Nu får du vara tyst.
-Vems är de där? -Vet inte. Jag kom just.
-Var är Maria? -Hon stannade hemma.
Jag såg det inte, men min son såg.
De sprutade hela berget med det där giftet.
Det är därför vissa kände av det.
Helikoptern har hållit på sen i morse.
Alla var uppe på berget.
Helikoptern var redan där när jag kom till fabriken.
Ana?
Ana, du får inte gå ut nu.
-Vad har hänt? -Läkarna är här.
Du trodde mig inte när jag sa det.
-Nu gör jag det. -Hur känns det?
Bra. Kommer du dit upp?
Vad står på?
De ska fixa Marias mun.
-Vadå? -De ska operera henne.
Får jag gå dit?
Men byt om först.
Ta hit den. Här.
LÄKARE SOM OPERERAR BARN
-De får vänta. -Vi måste täcka kliniken.
Det är helt tomt där.
…mycket maskiner.
En del av det de tog med sig.
-Är kölapparna slut? -Ja, de hade bara några stycken.
Jag kom tidigt i morse.
Ser du henne?
Nej.
Jose Antonio Torres mamma?
…han skulle slåss…
Så där. Bra. Du kan gå in.
De är i rummet i slutet av korridoren.
Maria Almudena Ramirez mamma?
Här, doktorn.
Det är dags.
Gå.
De pratar med Maria. Du kan sätta dig där inne.
-Tack, doktorn. -Visst.
-Kan vi gå in? -Är ni släkt?
-Nej. -Bara släktingar får gå in.
Ruben Orlando Garcias mamma?
Jag tror att de stannar, åtminstone till imorgon.
-Är ni här varje dag? -Ja.
Jag kan ta med tortillor och en böntaquito.
-Bönor. -Och sås.
Den här då?
Kan du hjälpa mig?
Jag spillde.
Apelsindrycken…
Den måste öppnas långsamt.
Utgå.
Ta betäckning.
Ner, soldat!
Ner på golvet, Ana!
Dra åt helvete!
Jag tar hand om det.
De har stuckit. Det är den nya kartellen.
Res dig, soldat!
Vet du vilken färg?
Jag tänker gå på mötena.
-Det borde du också. -Vi får se.
Vi spärrar av infarten till stan. Sol organiserar kommittén.
-Anmäl dig. -Jag vill inte bli inblandad.
Människorna från Naranjo lovade att hjälpa oss.
San Jose också.
Om de kunde besegra dem så kan vi det också.
Jobbar du på fälten?
Du borde gå dit. De skyddar arbetarna.
Vi ordnar möte med Naranjo-borna.
Vi har inget att förlora.
Gör det ont?
Du kommer att bli söt.
Här.
FORTPLANTNINGSSYSTEMET
Vi har hornhinnan…
SINNEN – ÖRON, ÖGON, HÄNDER
…regnbågshinnan och linsen.
MITT BERG – ORDLEK
Det här är som en liten lins som hjälper till att fokusera.
Den sitter precis bakom pupillen.
Det här är samma som det här.
Så,
vardera öga fångar upp en bild som är lite annorlunda än föremålet.
Det är därför vi ser saker så som vi ser dem, i 3D,
med olika dimensioner och djup.
Vad skulle hända om vi bara hade ett öga?
Tänk er ett precis i mitten.
Allt skulle se mycket plattare ut, som på ett foto.
-Jag vill kyssa honom. -Okej.
Blunda med ena ögat.
Bara ena.
Sen håller ni upp pekfingret framför er.
Håll upp fingret parallellt
med nånting rakt och tunt, till exempel ramen på svarta tavlan.
Jag använder fönstret här.
Utan att röra fingret, byt och titta med andra ögat nu.
Byt öga, och byt till andra.
Byt fram och tillbaka.
Fram och tillbaka…
Eller hur?
Ser ni? Visst rör det sig?
Ibland stämmer inte vår uppfattning av det vi ser.
För det här ögat…
Jag tänker bli lärare.
Ibland räcker det inte att se med ögonen.
Eller hur? Förstår ni? Låt oss se om det stämmer.
Jag vill att nån kommer fram…
…och sätter sig på stolen.
Den är upp och ner.
Precis, den är upp och ner. Den går inte att använda så här.
Men det struntar jag i. Jag vill att nån kommer fram
och sätter sig.
Bra, Paula.
Det finns mycket här i stan som är upp och ner, inte sant?
Men Paula var modig nog att komma fram och ändra på nåt.
Tack.
Välkomna, mina herrar, till denna rodeo vi har ordnat åt er.
Från de tappra männens och de vackra kvinnornas land,
Los Altos de Jalisco.
I kväll har vi nöjet att presentera en rodeotävling
som kommer att gå till historien i detta land.
Snart kommer den här stora tjuren att träda in på arenan: Diamanten,
kanske en av västvärldens vildaste tjurar!
Kvällens nästa ryttare, Margarito Villegas Juli,
har med sig sin vackra syster Maria, som är här för att visa sitt stöd,
direkt från San Miguel. Varmt välkomna hit, vackra människor.
En applåd för Margarito. Idag har du tur, min vän.
Titta på tjuren.
Han har varit här ett tag. Här överlämnar han sig åt den allsmäktige,
ungtuppen som tänker utmana honom.
Alla är på helspänn. Förväntan är stor. Det här är ett av flockens bästa djur.
Grinden öppnas så fort han sätter sig och ger signal.
-En av kvällens bästa ryttare. -Lugna dig.
-Allting verkar klart. -Lugn.
Öppna grinden!
Titta hur tjuren sparkar. Han håller sig kvar.
Låt oss se hur han klarar sig. Han lyckas hålla sig kvar.
Titta hur tjuren sparkar. Besten visar vem som bestämmer!
Och där tappar han taget.
Nej!
Hjälp honom. Så där går det till. Se upp. Försiktigt, mina herrar.
Akta er för de där sparkarna. En varm applåd, mina herrar!
Vilken uppvisning vi just bevittnat!
Bravo!
Det var ingen dålig bedrift. Tjurryttaren får en ovation.
Och publiken är helt vild.
-Han är min lillebror. -Vilken uppvisning.
En applåd för Margarito, en lovande ung rodeoryttare.
Välkomna, allihop, till denna stora sammankomst.
Kom igen, allihop!
Ska du smaka?
-Här, drick. -Okej.
Kom så dansar vi.
-Jag dansar inte. -Kom igen. Kom.
Kan du dansa?
Ja, du kan ju.
Får jag se.
Visst dansade han bra?
Såg du när Luz och Maria gick? De sa inte ens hej då.
Maria har ont efter operationen. Hon föddes med ett mellanrum här.
Jag vet.
Det måste vara ett dött djur.
Det är nånting där.
Vänta här, Ana.
Titta inte på henne, för fan!
-Vem är det, mamma? -Gå.
De hade lämnat henne där.
-Vem var det? -Jag vet inte.
Hon var inte härifrån.
De hade lämnat ett meddelande.
Det hängde i en krok från hennes bröst.
Bra att du inte tog det.
-Nu tror de att ingen har sett det. -Det är vad du tror.
De vet att vi har sett det.
Jag är helt pank.
Jag har ingenstans att ta vägen. Han har inte skickat pengar på två år.
Du ser fin ut.
Tjalla inte på mig för mamma.
Tjena. Här är fraktlistan.
-Kallt det är, va? -Lite grann.
Okej, min vän.
-Okej, du kan köra. -Tack.
Känner du dem?
Nej, de är inte härifrån. Du stinker av alkohol.
Lögnare.
Ja, du har sagt det, Jesus.
Det är värre här. Jag har ju sagt vad som hände.
Jag struntar i hur. Du får hämta henne.
Dessutom kan hon jobba nu.
Jesus?
Hallå?
Mamma?
Se på mig, mamma.
-Vill inte du ha mig här? -Du har det bättre där.
Jag vill inte bo hos honom.
-Du kan tjäna bra pengar där. -Det struntar jag i.
-Det är inte upp till dig. -Släpp.
-Du vill bara gömma mig för alla. -Vet du varför?
Vet du vad de gör med flickor?
Du har hört, va?
Vill du vara med om det?
Han skickar inga pengar.
Tänk ut nåt annat.
Djur som flyger.
Jag vill inte leka.
En skorpion.
PAPPA
Vi ställer ner den här, under vattentanken.
-De gör en skulptur. -Den är från en maskin.
Det är så att blixten ska slå ner där i stället för i husen när det åskar.
Akta.
Vad stark magister Leonardo är.
-Var har de fått den ifrån? -Från gruvan, tror jag.
Det är klart.
Han kommer.
Okej. Tyst nu, barn.
Har ni tagit fram allt?
-Ja. -Allting? Är det säkert?
-Ja. -Bra.
Magistern, varför satte de upp klockan?
Så att de som bor långt härifrån kan höra när det är nåt viktigt på gång
och folket i San Jose kan hjälpa till att se efter orten.
Okej, då börjar vi.
"Ryggrad" och "kön".
Samla ihop era saker och sätt er på golvet. Vi använder inte bänkarna.
Ingen brådska, var försiktiga.
Sätt er i en cirkel här.
Här blir bra.
Okej, lyssna på mig.
Nu ska var och en av er bygga en människokropp
med hjälp av alla saker ni tog med er.
-Ska vi? -Ja, en människokropp.
Jag ser på medan ni jobbar.
HJÄRT, RYGGRAD, KÖN
Okej, det får räcka.
Ni kan sluta nu.
Okej.
Ana, du kan börja.
Namnge alla kroppsdelar du har byggt, från topp till tå.
Och beskriv alla föremål du använt.
Stanna inte upp, tänk inte för mycket, utan berätta bara om din figur.
Och börja med ditt namn.
Ana har…
Ana har
två ögon av majs, ett vitt och ett blått.
Hon har en kapsyl som näsa.
Var tysta. Vi lyssnar på Ana.
Tack.
Hon har ett rött hårspänne…
…som mun.
Och som ryggrad har hon
en skorpion instängd i en flaska.
Hennes hjärta är gjort av tre stenar från berget.
Som händer…
…har hon elledningar.
Och hennes ben är gjorda av majsskal.
Och hennes fötter glömde jag.
Bra, Ana.
Tack för att du berättade om din figur.
Låt oss se här. Osmar.
Berätta.
-Försten till stranden. -Nej, den som håller i sig längst.
-Tjing för Leonardo. -Samma här.
Samma här.
Nej, jag tjingade först.
Jag tappar taget.
Fan vad kallt det är!
Din grej håller på att lossna…
Hon gillar killar som är krullhåriga som får.
-Jag gillar inte Leonardos hår. -Lägg av, nu räcker det.
-Inte konstigt att vattnet blev varmt. -Sluta larva dig.
Ditt hår ser ut som en igelkott.
-Nära. -Jag måste öva mer.
Jag har bara haft två dagar. Vill du pröva?
-Nej tack. -Här, det är lugnt.
-Okej. -Här.
-Ser du den största bollen? -Ja.
Försten att träffa den vinner.
Okej.
Duktigt. Det hade jag inte trott.
Skjut ner den där grenen.
Visste du att de lindar in vallmon i lejonspillning?
Så att inte tullhundarna ska känna lukten.
-Var får de lejonen från? -De har dem i fångenskap.
Hur vet du det?
Vad då?
Skjut.
Kom igen då!
Fegis.
-Vem har du fått den av? -Jag har hittat den.
-Vem gav dig den? -Jag har hittat den.
Din lögnare.
Lugna ner dig.
-Flytta på dig. Släpp. -Stå still.
-Det räcker. -Nej!
-Släpp ner mig. -Vänta.
Ta det lugnt. Jag vill inte åka omkull.
Tillbaka till era bänkar, hörni.
Ingen lämnar klassrummet.
Häll på mer vatten.
Ge mig mer vatten.
Det börjar försvinna.
Här.
I min hand.
Få bort det.
Där.
-Få bort det! -Ta det lugnt.
Lugn.
Jag känner fortfarande smaken.
En metallsmak.
Jag också.
Kom hit.
Jag börjar.
Okej.
-Lätt, mitt emellan eller svårt? -Svårt.
Beredd?
Ja.
Koncentrera dig.
Beredd?
Ja.
Gå inte. Kom hit.
-Vad är det? -Du har en fläck på byxorna.
Det är normalt.
Jag vet.
Ana?
Jag är tillbaka.
Vad har hänt?
Har du några bindor?
Vad då?
Jag hittar inte dina Kotex.
Har du fått mens?
Ja.
Varför blir du arg?
Jag är inte arg.
Det är inte rättvist. Ni lärare skulle stanna hela skolåret.
-Och så försvinner du nu. -Det är inte sant. Det vet du.
Ingen kan garantera min säkerhet här.
-Sätt dig in i min situation. -Sätt dig in i min.
Ana har fyllt 13. Hon går i sexan. I den här takten blir hon aldrig klar.
Lyssna. Jag har Anas betyg här.
Även fast vi inte är klara står det här att hon gått ut med godkända betyg.
Rita, Ana är en jätteduktig elev.
Du måste fortsätta stötta henne.
-Tack så mycket. -Det är inget att tacka för.
Och nu måste jag gå, för jag har fler att besöka.
Ana, ska du inte ta farväl?
Kom.
Får jag ge dig en kram?
Ta väl hand om er, Rita.
-Vilken tid åker du i morgon? -Tidigt.
Kom över på middag så att alla kan ta farväl av dig.
Skönt att slippa skolan.
Jag kommer att sakna honom. Hans lektioner var kul.
Mariana fick underkänt.
Där ser du. Jag vann vårt vad.
-Mig får du inget av. -Då får du bära den här.
-Varför det? -För att du är en sån dålig förlorare.
Jag är förvånad att jag fick godkänt.
Betala nu, din fuskare.
-Flytta på bilen. -Gör det själv, din idiot.
Jävla Margarito.
Snutjävel.
-Hur var det här? -Bra.
-Vi dricker öl. Ska du ha en? -Inte nu.
-När kom ni hit? -Ett tag sedan.
Så ja. Kom hit.
Så ja.
Stilla.
Lugn, gumman.
Häng upp den.
Skynda dig, mamma!
Ana, göm dig.
God eftermiddag.
Vi skulle hämta flickan.
Här finns ingen flicka.
Om du ljuger blir det synd om dig.
Jag har bara en pojke. Han är ute och hugger ved.
Och vad har du macheten till?
Hur gammal är din dotter?
Jag svär, jag har bara en pojke.
Vilka fler bor här?
Bara jag och min son.
Min man jobbar på andra sidan.
Hur ska du ha det, frun?
Ge oss henne utan att konstra.
Vi kommer att hitta henne ändå.
Det är ingen här.
Ska jag spöa henne?
Jag jobbar på vallmofältet.
Ana.
Nej, kom inte upp. Stanna där.
Stanna. De kan komma tillbaka.
Ana. Stanna här, sa jag ju.
-Släpp mig! -Ana.
Ana.
Ner med dig!
Ana, snälla.
Mamma.
Vi måste härifrån. Hjälp mig att lägga undan grejerna.
Lägg på allt bara. Gör den större. Fyll i hålen.
De höll en pistol mot mitt huvud.
Kom igen!
Hundarna skällde inte, Concha.
Maria!
Maria.
De tog min dotter.
Undertexter: Ralf Sjölander