Staženo z YTS.MX
♪
Oficiální stránky filmů YIFY: YTS.MX
(skřípání pneumatik)
(těžce dýchat)
(lapající po dechu)
Muž: Už nemůžeš utíkat, Lucy.
♪
(muž zpívající italskou lounge music)
♪
Ohněte dva noky a jednu ravioli.
Dva noky, jedna ravioli. Slyšel.
♪
Kuchař: Co to je?
Že jo.
Přidejte trochu soli. To jídlo by mělo zpívat, ne šeptat.
- Ano. - Ano.
Sous chef: Přidání punče.
♪
(italská hudba slábne)
(hrozivá hudba bobtná)
♪
Sous chef 2: Za.
To jo.
Sous chef: Za, kuchaři.
Mm-hmm.
Někdo ti to nechal.
Oh, to je klíč od mé kanceláře.
Dnes ráno jsem to nenašel.
Kde to bylo?
♪
Žena: Jsi si jistý, že to nebylo ve tvé kanceláři nebo v autě?
V autě máte ještě nějaké nevybalené krabice.
Ne. Bylo to na nočním stolku, hned vedle mé postele, já to vím.
Jo, měla bys to nahlásit, Luce.
Jak zjistil, kde bydlím?
Nemůže to být Ayden, to je nemožné.
No, kdo jiný by to byl?
Myslíš, že je tu někdo jiný?
Studna...
jsi celebrita, Luce.
To se celebritám stává pořád, že?
Ano.
Dobře, stane se toto:
dnes v noci zůstaneš,
a ráno uděláme dvě věci, dobře?
Podáme trestní oznámení na policii,
a nainstalujeme bezpečnostní systém
ve vašem domě i v restauraci. Dobře?
Nyní...
můžeme mluvit o tom, jak úžasná byla premiéra?
Bylo to docela skvělé, že?
Docela skvělé?
Všichni milovali vaše jídlo.
Zajímalo by mě, jestli se objevil někdo z kritiků.
No, kdyby to udělali,
řeknou, že jsi měl otevřeno jen pár hodin
a ty jsi to zabil!
Byla to týmová práce.
Ale no tak. Přijměte zásluhy, Lucy.
Tohle je vaše dítě.
Stal jste se tříhvězdičkovou restaurací
která brzy zkrachovala
Gastronomický podnik oceněný Michelinskou hvězdou?
Dobře, nepředbíhejme.
Ale líbí se mi ten zvuk.
Já také.
(lehké bzučení)
Hej, tady jsi v bezpečí. Dobře?
Potřebujete teplou koupel a dopít sklenku vína.
Dobře? Pojď.
Pojď!
Atta dívka.
(cinkání sklenic)
Sakra, holka! (smích)
Ach! Hurá!
(smích)
Ach... ano.
Budu mít další. Víc prosím.
Tohle je můj dům.
- (klepání) - Muž: Haló?
- (klepání) - Haló? Šéfkuchař Lucy?
- Gregu? - Megan?
Gregu, jsi to ty?
Megan, zapomněl jsem kód.
Gregu, budeme ti to muset vytetovat na dlaň.
(pípání)
Děkuji. Proč se to vůbec zamyká zevnitř?
Jako, jaký to má smysl?
Protože minulý týden jsme měli pár nečekaných návštěvníků
a japonský A5 Wagyu stojí 1000 dolarů za libru. Capiche?
Capiche.
7372.
- Zapamatuj si to. - Já budu.
- Megan: Děkuji, kuchaři. - Děkuji, kuchaři.
- Už se to nestane, dobře? - Megan: Raději ne.
(vzdych, smích)
Ahoj. Tak?
Oh, nepodal jsem hlášení,
ale domluvil jsem si schůzku s tou bezpečnostní společností
pro restauraci a můj dům.
Dobrý. Dobrý.
Přesto chci, abyste podal trestní oznámení na policii.
Já budu.
Myslím to vážně, Lucy.
Budu tě otravovat, dokud to neuděláš.
Vím, že budeš. Slibuji.
- Megan: Dobře. - 'Kay.
Půjdu se projít a nadýchat čerstvého vzduchu
než začnu.
To jo. Jsem si docela jistý, že to mám.
- Dobře. - Dobře.
(povzdech)
(vibrace telefonu)
Ahoj.
(smích) Ahoj.
- (psí kňučení) - Oh...
Muž: Nemáš vlastního přítele?
Promiňte?
Nemáš psa.
Ach. Ne. Přál bych si to.
Jen příliš pracuji; Nebyl bych poblíž.
Něco jako terapie, ne?
Upřímně řečeno.
Ach...
Jsem Frank.
Lucie.
To je Crouton.
Ahoj, Croutone.
Nikdy předtím jsem tě tu neviděl.
Jo, před pár týdny jsem se přestěhoval.
Pracuji kousek odtud.
Vím.
Jste ve všech zprávách. Poznal jsem tě hned.
Jste majitel a šéfkuchař té nové restaurace.
Že jo.
Nemáte otevřeno na oběd?
Je 11:30.
Teď by ses asi měl vrátit.
Lucy: Správně.
Rád jsem tě potkal.
- Ráno. - Ahoj.
Ahoj.
Jsi dobrý?
Jo, dobrý.
Jste si jist?
Měl jsem zrovna tohle...
zvláštní interakce s tím...
cizí chlap v parku.
Každopádně ano,
to a můj telefon je terapeut cestující v čase
a vybavuji si vzpomínky, na které bych opravdu nejraději zapomněl.
Hej, už je pryč,
a už ho nikdy nebudete muset vidět. Dobře?
Máš pravdu.
Vím.
Mám vždy pravdu. To už bys měl vědět.
(povzdech) Ano. Dobře.
(povzdech)
(bouchnutí)
♪
(povzdech)
(ostře vydechne)
♪
Hej, tati. To jsem já.
Omlouvám se, že jsem zmeškal všechny vaše hovory.
Věci jsou poslední dobou opravdu hektické.
Ukázalo se, že otevírá novou restauraci
je to něco jako jízda na jednokolce
při žonglování s hořícími lopatkami.
To jo. Jeden...
Zavolejte mi zpět.
Opravdu s tebou potřebuji mluvit.
Dobře, miluji tě. Sbohem.
(ostře vydechne)
♪
(vrtání vrtáku)
♪
(zvoní telefon)
Hej, tati.
Ahoj, Luce. Jak se máš?
Promiň, že jsem zmeškal tvé telefonáty.
To je v pořádku. Bez obav.
Otec: Nelži mi.
Mám pavoučí smysly
pokud jde o zvuk vašeho hlasu.
Oh, zněl jsi naštvaně. Co se děje?
Všechno je v pořádku. Já jen, uh...
Víš, pracoval jsem opravdu dlouhé hodiny,
a v poslední době jsem s tebou opravdu nemluvil,
tak jsem se chtěl jen přihlásit
a ujistěte se, že je vše v pořádku.
Otec: To je moje práce.
Dívej se...
Mluvil jsem s Megan a ona si myslí, že, uh,
potřebuješ někoho vidět.
Opravdu?
Ona... si myslí, že potřebuješ pomoc.
No, vlastně potřebuji pomoc.
Víš, mohl bych potřebovat další dva kuchaře
a další dva číšníci do restaurace.
Je Megan ochotná pokrýt jejich plat?
Otec: Víš, co tím myslí, ne takovou pomoc.
Se vším, co se s Aydenem stalo...
Tati, jsem v pořádku.
Slibuji ti, jsem nad ním.
A instaluji bezpečnostní kamery v restauraci,
takže budu v bezpečí.
Nemusíte se o nic starat.
Hej, tati, je mi to tak líto, musím jít.
Ale zavolám ti zpět, ano?
(zvonění telefonu)
Dobře, nejsem blázen; někdo mě sleduje.
SZO?
Ten chlápek, který tu byl na premiéře.
Víte, vloupal se do kanceláře a mého domu.
Muž origami?
Ano. Podívej, narazil jsem do něj v parku, dobře?
Řekl, že mě poznal, a pak poklepal na hodinky.
Myslím, že chce, abych věděl, že to byl on.
- (povzdech) - Nedívej se na mě tak.
Vím, že si myslíš, že šílím bez důvodu, ale není tomu tak.
Nemyslím si, že šílíš bez důvodu.
Ale myslím, že ty věci spojuješ dohromady
které nemusí být spojeny dohromady.
Dobře, takže myslíš, že je to náhoda?
Hodinky a fotky?
Nevím, co si mám myslet, Luce, nevím.
Ale nedávno jsem četl
tento článek o paranoidních bludech.
Dobře, nedělám si iluze.
A poslední věc, kterou potřebuji, je poradit
z módního časopisu.
Můžeš si z toho dělat legraci, jak chceš,
ale ve skutečnosti jsou tam docela dobré věci.
Myslím, že byste se na to měli podívat.
Víte, to se stává, lidé si vyvinou hypervigilanci
jako mechanismus zvládání a, upřímně řečeno, máte plné právo
cítit se paranoidně.
Jako, doslova tě sledoval,
monitoroval všechny vaše hovory a všechny vaše texty.
Ayden byl monstrum. Každý by se cítil na hraně.
Myslím, že jste zmeškal své povolání, doktore Cosmo,
mohl být terapeut.
Fuj. Zeleninu raději krájím
než manipulovat s emocionálním salátem lidí.
Prostěradlo.
Dobře, nebudu tě obtěžovat
už s mými emocionálními saláty.
Ahoj.
To jsem nemyslel.
Vím. Soustřeďme se jen na servis.
(ostře vydechne)
♪
Gregu, můžu dostat ten rozmarýn, prosím?
Greg: Ano, kuchaři.
- Šéfkuchař, vzadu. - Děkuji.
(muž zpívající italskou lounge music)
(hrozivá hudba bobtná)
Megan: Hej, jsi si jistý, že nechceš, abych přišel?
Lucy: Budu v pořádku.
Megan: Dobře, uvidíme se zítra?
Lucy: Jo.
Megan: Zavolej mi, kdybys něco potřeboval, dobře?
- Lucy: Budu. - Megan: Slibuješ?
Lucy: Budu. Slibuji.
♪
Víš co? S běháním jsem skončil.
♪
Co? Máš problém?
(skřípání pneumatik)
♪
(zavírání dveří)
Neměl bys být v práci?
Lucy: Podívej.
Nechal mi to v restauraci.
Ani si nejsem jistý, na co se dívám.
Je to rozřezaný manekýn v kolečku,
jako rozřezané tělo.
Zanechal poznámku.
Ten muž je psychopat, jasný?
Snaží se mě vyděsit z nějakého nemocného zvráceného důvodu,
jako by to bylo jeho jediné poslání v životě.
Chci říct, že mě všude sleduje a pak prostě zmizí.
Chci říct, je to pro něj všechno hra.
A myslím, že je to on, kdo se s budovou pletl
celou tu dobu.
Dobře, jako krádež masa o víkendu
a výpadek proudu minulý týden?
Víš, Lucy, je mi jedno, co říkáš,
Zavolám policii.
Lucy: Ne, nic neudělají.
No, udělám je.
Nemohou nechat toho chlapa, aby tě obtěžoval, Lucy.
Ne, zkoušel jsem to s Aydenem a bylo jim to jedno.
Dobře? Bylo to ponižující.
Musíme to nahlásit.
- (ostře vydechne) - (zvoní telefonní linka)
Ahoj. Ano, chtěl bych podat trestní oznámení
jménem mého přítele.
Říká, že tam je ten chlap
který ji pronásleduje v její restauraci a doma,
a ona je jen-- je vyděšená.
Megan: Jmenuje se Lucy Gerhard.
Vlastní restauraci Evoo.
Skvělý. Děkuji. (ostře vydechne)
Řekli, že zítra přijdou do restaurace,
rozhlédněte se kolem sebe a položte vám několik otázek.
S tím si poradím sám.
Slyšel jsi, co jsem řekl?
Lucy, policie se o to postará, dobře?
To je jejich práce.
Jsem tak nemocný a unavený z toho, že se cítím jako oběť,
a já tomu chlapovi dám dávku jeho vlastní medicíny.
Megan: Ne, nejsi!
Nejsi! Vy nejste lékař.
Vy nejste policista. Jste kuchař.
Uvaříš si zadek a je to, dobře?
Chci, aby se ten chlap cítil
jak mě celou tu dobu dával cítit -
porušeno.
Dobře? Je to smutný mužíček
že musí přestat sledovat ženy.
Chci říct, tohle je to, co chce, z čeho se mu daří,
vidí strach v našich očích.
Je to nemocné.
Děsíš mě, Lucy.
Právě teď zníš trochu zmateně.
- Dělám to. - Luce... Luce!
Megan: Bože!
Lucy, nedělej to.
(povzdech)
(cvaknutí spouště fotoaparátu)
♪
(ostře vydechne)
Stoly se otočí, Franku.
- (cvaknutí ráčny) - (vibrace telefonu)
(vibrace telefonu)
Otec: Ahoj. Jak se máte?
Hej, tati. Jsem v pohodě. Jak se máte?
Otec: Jsem v pořádku. Kde jsi?
Jen si koupím nějaké věci do domácnosti.
Otec: Realitní agent řekl
že váš dům byl připraven k nastěhování.
co zlepšuješ?
Jen to a to.
Bojím se o tebe.
Nedělejte si starosti. Jsem v pořádku.
Otec: Jsi si jistý?
Ano jsem si jistý.
Otec: Dobře. (povzdech)
Miluji tě miláčku.
Dobře. Také tě miluji.
- Sbohem. - (konec hovoru)
Vážně budeš předstírat, že se nic nestalo?
Omlouvám se.
A je to?
Podívej, včera večer ke mně znovu přišel.
- Počkejte. Vážně? - Ano.
Zastavila se u vás ráno policie?
- Mm-hmm. - No, co říkali?
Tedy obvyklé.
Zeptali se mě, jak se jmenuji, na pár otázek
co se dělo a jestli jsem byl léčen.
A řekl jsi jim o rozřezaných figurínách?
Mm-hmm.
Podáváte trestní oznámení?
Udělal jsem.
Dobrý.
Skvělý.
Luce, podívej, jen se snažím pomoct.
Oh, já vím, já vím. Omlouvám se.
Já jen... jsem jen ve stresu.
Vážím si toho.
- (povzdech) - Dokončím to. To je v pořádku.
Dík.
(povzdech)
Tady jsi. Chceš hrát hry?
Podívejme se, z čeho jsi.
♪
(ostře vydechne)
♪
Lucy: Z toho se nedostaneš!
Frank: Co to sakra děláš?
Jak se ti to líbí, Franku?
(skřípání pneumatik)
♪
(skřípání pneumatik)
Teď to není tak těžké, že?
(skřípání pneumatik)
Zahrál sis se špatnou ženou.
(skřípání pneumatik)
To je ono, běžte dál.
(skřípání pneumatik)
(motory se otáčejí)
(skřípání pneumatik)
Chtěl jsi mou pozornost? No, teď to máš.
(skřípání pneumatik)
Drž se ode mě dál, Franku.
(povzdech)
(těžce dýchat)
(povzdech)
(pípání dveří)
(pípání)
- Ahoj. - Megan: Ahoj.
Kdy přijede naše další skupina?
Uh, to bylo naše poslední rezzo asi do devíti.
- Takže máme trochu pauzu. - Dobře, hned jsem zpátky.
Hej, mohl bys mě řídit
k doktorům a od nich v úterý ráno?
Je všechno v pořádku?
Jo, jdu na lumpektomii.
Proč jsi nic neřekl?
No, víš, v poslední době jsi toho měl hodně na mysli,
a ty víš,
je to nejsnáze léčitelná rakovina a chytili ji brzy,
takže to opravdu není tak špatné, jak to zní, že?
To jo. Chci říct, samozřejmě, že tě odvezu.
Dík. Uh, šéfkuchař?
Greg: Ano. Děkuji, kuchaři.
(křupání štěrku)
♪
(tleskání)
♪
Greg: Jeden jarní salát, kuchaři.
Megan: Děkuji, kuchaři.
Fuj!
Dobře, dvě mušle, tři kalamáry.
Greg: Dvě mušle, tři kalamáry, slyšel jsem.
A uh... mušle a předkrmy, prosím, šéfkuchaře.
Greg: Mušle, předkrm, slyšel, šéfkuchař.
Dobře.
(zvoní telefonní linka)
Lucy (nahráno:) Hej, tady Lucy. Nechte mi zprávu.
- (pípání) - Luce, kde jsi?
Zavolejte mi prosím zpět, jakmile to bude možné.
Máme dvě skupiny, které právě vešly dovnitř. Děkujeme.
Ooh, šéfkuchaře, jaké mám svaly?
- Greg: 30 sekund, kuchaři. - Děkuji, kuchaři.
(ostře vydechne)
♪
Hodný pes. Croutone, sedni si.
kruton. Sedět. Pojď sem. Sedět.
Hodný kluk. (přimět dítě mluvit)
♪
Lucy: Promiň, Megan, je to nutné.
Promiňte. Za.
Kde jsi byl? Službu jsme zahájili před 30 minutami.
Vím. Zkazil jsem to. Ztratil jsem pojem o čase.
Proč jsi tak zpocený?
- Hej, jsem tady. - Dobře.
Houpání! Rukojeť!
Dobře, vypal tři kalamáry, dva noky, dvě margarity.
Tři kalamáry, dva noky, dvě margarity.
Ano ano, šéfe.
Dobře, to je vyhozeno. Servis!
(zvonění zvonku)
(náraz větru)
♪
Lucy: Dobře, uvidíme...
Frank Clayborne?
"Frank a Emily Clayborneovi."
(nevěřícně vydechuje)
Vlastně jsi mi dal své skutečné křestní jméno.
Huh. Zdá se, že ani jeden z vás není příliš společenský.
"Jaké mám štěstí, že trávím svůj život s těmi nejlepšími,
"nejoddanější manžel na světě?"
Ach, Emily...
Ach.
Máš chuť hledat nějakou starožitnost, Luce?
Samozřejmě, že ano.
Chci říct, chtěl bys být s někým vdaná
kdo pronásledoval jiné ženy za tvými zády?
Zaslouží si to vědět.
Možná ano.
Ale víš, co se stane s bdělými, Luce?
umírají. Jsou zastřeleni.
Dobře? Musíš se přestat plést do věcí tohoto muže.
Udělal to jako moje věc, když mě začal pronásledovat.
Lucy, necháváš svou minulost určovat vaši budoucnost.
Děláte to příliš osobní.
Frank je prostě hlupák, ano.
Ano, udělal hrozné věci,
a zaslouží si pár měsíců,
možná i pár let v tom blázinci.
Ale nemá kontrolu nad tvým životem jako Ayden.
Frank nad tebou nemá moc.
(zvonění dveří)
Ahoj.
Emily: Jsem Emily, pokud potřebujete pomoc.
Říká se, že čím více písku unikne přesýpacím hodinám našeho života,
tím jasněji bychom skrz něj měli vidět.
Je něco konkrétního, co hledáte?
Lucy: Ne, já jen...
procházení.
Je to krásný obchod.
Děkuji.
Hm, jsi majitel?
Ne, fakt ne.
Cítím se jako já.
Dělám tady všechno kolem... pořád.
Znám ten pocit.
Emily: Co děláš?
Jsem potravinový kritik.
Opravdu?
Můj manžel měl kdysi restauraci.
Lucy: Vážně?
To jo.
Jmenovalo se to Oliverovo, ale letos o to prostě přišel.
Ach. Jak to?
Uh, několikrát se zpozdil s nájemným,
a majitelé budovy ho právě vyhodili.
Kde byla jeho restaurace?
Emily: Bylo to dole na Water Street.
Byl zničený.
Budova ve skutečnosti patřila jeho otci.
Pak ale musel prodat.
A noví majitelé slíbili, že nájem sníží na minimum,
Ale jo,
věci nejdou vždy podle plánu.
Nedávno prodali tomuto mladému kuchaři z jiného města.
Myslí si, že to může koupit zpět, ale nemá peníze.
- Je to snílek. - Mm.
Vždycky byl snílek.
Lucy: Hm.
No, ne všichni?
no, ehm,
každopádně bych měl jít,
ale, uh, jsem ve městě nový, takže jsem rád, že jsem tě poznal.
Nevěděl jsem, že jsi z města.
Poslouchej, jestli tě to zajímá,
Jsem členem knižního klubu.
Možná byste se k nám chtěli přidat, poznat pár z nás.
Všichni jsou opravdu milí a velmi přátelští.
Víš co? To by se mi líbilo.
Emily: Skvěle.
Dobře, uvidíme se.
Ano.
Megan: Počkej. Takže, co říká?
Budovu postavil jeho dědeček
před něco málo přes 30 let.
Takže ten chlap se chystá pomstít.
Počkejte. Takže si myslíš, že tě ten chlap pronásleduje
a dělá to všechno proto, že se na tebe snaží tlačit
do prodeje restaurace?
Možná, ale to se neděje.
Dobře? Vzdal jsem se kvůli tomu všeho.
- Ach, já vím. - Všechno.
- Vím. - (povzdech)
Když už o tom mluvím, já, uh...
nechtěl jsem tě stresovat nebo tak něco,
ale Taylor Abbott,
Slyšel jsem zmínku, že se zastaví
někdy tento týden.
Ahoj?! Slyšel jsi mě?
Doslova nejbezohlednější,
vážený kritik jídla ve městě nás brzy navštíví,
Upřímně jsem od tebe čekal větší reakci.
Dobře, víš co?
Bude milovat vaše jídlo.
Bude foukaný pryč.
Mohu dostat "Oui, šéfkuchař"?
Ano pane.
Ano. Oui, šéfkuchař. Váš steak je také téměř hotový.
Skvělý.
♪
(zvoní zvonek)
♪
Frank: Dobře, Lucy, uvidíme.
♪
Greg: Fuj.
Megan: Tohle se vymyká kontrole.
Luce, říkal jsem ti, že se to stane.
(zvonění dveří)
Emily: Ahoj.
Jsi zpátky.
Lucy: Jo, byla jsem...
Přemýšlel jsem o tom knižním klubu, který jsi zmínil
a zajímalo by mě kdy...
um, kdy byla vaše další schůzka.
Vlastně zítra večer.
Je to opravdu neformální.
Právě se scházíme v mé kuchyni.
Budeme jen tři nebo čtyři.
Skvělý. Rád bych přišel.
No, rádi bychom tě měli.
Budeme čekat... se zapnutými zvonky a píšťalkami.
Lucy: Já jsem Leah, mimochodem.
Emily: Dovolte mi, abych vám napsal svou adresu, Leah.
Skvělý.
Emily: Jo. Tak se podívej.
- Lucy: Páni. - Emily: Já vím.
Tak tohle je Frank, když byl malý.
Emily: Ano. Ano, to je Frank v pěti.
Není to rozkošné?
- Páni. - Vím. Vím.
Podívejte se, jak jsou šťastní.
- To jo. - Sakra.
- A to je restaurace. - Ano. Jo, to je...
to je tam přední vchod.
(Emily si povzdechne)
Vypadá to, že byli opravdu blízko.
Emily: Jo.
- Vypadá to, že potřebuješ doplnit. - Ano.
Děkuji.
(klábosení knižního klubu)
(nalévání vína)
Emily: Oh, podívej se na to tamhle.
Večer, dámy.
Oh, Leah, tohle je můj manžel, Frank.
Jsem rád, že se konečně můžete setkat.
Já také.
- Ahoj. - Ahoj. Leah?
Mm-hmm.
- Leah je kritik jídla. - Frank: Je?
- Emily: Mm-hmm. - Opravdu?
To jo.
Můžeme?
Ach. To jo.
Byli jste v té nové restauraci? ehm...
Evoo.
Slyšel jsem, že mají problémy se zásobováním.
Ten možná budete chtít přeskočit.
Slyšel jsem, že musí celou noc podávat vegetariánská jídla
a odmítnout patrony, kteří měli výhrady.
Zřejmě jim právě došlo jídlo.
Lucy: Páni.
Není to nejlepší způsob, jak udělat dobrý první dojem.
Že jo.
Poznamenáno. Díky za varování.
No, v tomto ohledu opravdu musím jít.
Tak brzy? Ale právě jsi přišel.
Povinnost volá.
Ale bylo tak krásné vás všechny poznat,
a moc děkuji za čaj a sušenky
a skvělý rozhovor.
Emily: Oh.
Jste více než vítáni.
A prosím, udělejme to znovu.
Měli bychom si vyměnit telefonní čísla nebo emaily.
Nedělej si s tím starosti. Zastavím se v obchodě.
Chci říct, koneckonců to není tak, že bych nikam šel.
(smích) Nashledanou.
Emily: Ahoj.
(lapající po dechu)
(těžce dýchat)
♪
Megan: Hej, jsi dobrý, kuchaři?
To jo. Dva noky, tři steaky, jedna margarita.
Megan: Dva noky, tři steaky, jedna pizza. Ano, kuchaři.
Greg: Ano, kuchaři.
Fuj!
Potřebuji ještě dva noky.
- Dva noky, ano, kuchaři. - Greg: Ano, kuchaři.
Servis. - (zvonění zvonku)
Myslím, že ten talíř potřebuje otřít, šéfkuchaře.
Vím.
Megan: S čím jsou zase noky, kuchaři?
Jeden nok. Uh, dva steaky.
Megan: Myslela jsem, že jsi řekl tři steaky.
Tak proč jsi pořád tady?
Slyšel jsem, kuchaři.
- (zvoní zvonek) - Servis!
(zvonění dveří)
Leah, ahoj.
- Ahoj, Emily. - Jak se máte?
Jeden...
Emily, musím ti něco říct.
Dobře.
Jde o vašeho manžela.
Co o něm?
Opravdu neexistuje jednoduchý způsob, jak to říct, takže to řeknu jen:
Frank mě pronásleduje.
(smějící se)
(ostře se nadechne, směje se)
Co?
Omlouvám se za smích.
Pokud vás opravdu pronásledují, je to hrozné.
Ale musíte mít nesprávnou osobu.
Nemám špatného člověka.
Frank by něco takového neudělal.
To by bylo šílené.
Narazil jsem na něj v psím parku
a začal se mnou mluvit,
a byl s tvým psem, Croutone.
Chodí tam pořád, vždycky.
stejnou noc,
Viděl jsem šedý kabriolet zaparkovaný před svou prací
a pak mě následoval domů.
Dobře? Další den jsem si šel zaběhat a viděl jsem stejné auto,
a o pár minut později jsem uviděl Franka.
Takže obviňujete mého manžela
na základě pár náhod?
Tvůj manžel se vloupal do mého domu...
a moje restaurace.
- Vaše restaurace? - Lucy: Ano.
Myslel jsem, že jsi říkal, že jsi kritik jídla.
Lhal jsem.
Nejmenuji se Leah, ale Lucy.
Jsem kuchař, který koupil budovu vašeho manžela.
A je mi líto, že jsem ti lhal. Já jen--
Myslel jsem, že chci...
Chtěl jsi co?
Chtěl jsi mě využít, abych se k němu dostal?
Ne ne ne. Jen jsem si myslel, že bys to měl vědět.
Podívej, chtěl bych to vědět.
Vypadáš jako milý člověk;
neměl bys být s někým takovým.
Chci říct, tvůj manžel mě ukradl.
On-- fotil mě, desítky fotek.
Chci říct, že dělá všechno, co může
aby mi ze života udělalo peklo.
Myslím, že bys měl odejít.
Právě teď.
Jen jsem si myslel, že bys to měl vědět.
Skvělý. Děkuji.
(zvonění dveří, zavírání dveří)
(ostře vydechne)
♪
Dobře, vyrážím.
Uvidíme se ráno, ano?
Ráno?
Na moji operaci?
Že jo.
To jo. Samozřejmě.
7 ráno
Ano.
Dobře.
Lucy: Tak se uvidíme.
♪ Vracím se pro další
Frank: Jak bylo dnes v práci?
Emily: Bez příhod.
Jednání s výstředními zákazníky a snaží se udržet
organizované místo
co ty? Máte štěstí při hledání práce?
Frank: Ještě ne.
Navázal jsem pár zajímavých kontaktů. Uvidíme.
Plánuješ ještě vyrazit na chatu k rodičům?
tento víkend?
Je všechno v pořádku?
Emily?
Je všechno v pořádku?
(zvoní telefonní linka)
(zvonění telefonu)
Otec: Ahoj. Nemůžeš spát?
Ne. Mohl bych využít nějakou společnost.
Vzpomeňte si na to léto, které jsme strávili na chalupě
na tvé osmé narozeniny?
Ten týden jsi nemohl vůbec spát.
Lucy: Kvůli příšerám ze skříně.
(smích) Ano. A pamatuješ si, co jsi dělal?
Ne, řekni mi to.
Táta: Nosil jsi pár babiččiných ručně pletených ponožek
na tvých rukou,
a nazval jsi je svými superhrdinskými rukavicemi,
a ty jsi vyhlásil válku těm příšerám ze skříně.
Ale pak jste se rozhodli vzít věci do vlastních rukou.
Měli jste svou vlastní strategii.
Předvedl jsi superhrdinský tanec a pak
zahájili jste svůj zpěv superhrdinského monstrum-be-gone.
Víte, co se stane, když začnete zpívat?
Všechny vyděsím.
Otec: Dokonce i příšery.
Frank: Emily...
Emily, ona lže.
Hej, tati, musím jít.
Emily: Prošla jsem tvůj telefon, Franku.
Zavolám ti zpět.
Emily: Viděla jsem všechno.
Jsi posedlý ní a tou restaurací.
Potřebuješ pomoc.
Frank: Všechno, co dělám, je pro nás, Emily,
dostat tu restauraci zpět.
Emily: Už to není tvoje restaurace, Franku.
Prostě to nech být. Jděte dál.
Frank: Emily, nedělej to!
Nedělejte to, prosím!
- Lucie! - (startování motoru)
Frank: Vrať se sem!
(odjíždějící auto)
(lapající po dechu)
(lapá po dechu) Oh, ne! Ne!
(zavírání dveří auta)
(klepání)
Megan? (klepání)
Megan, to jsem já!
Meg, já-- podívej, vím, že jsem to pokazil!
Pojď, otevři! (klepání)
Jak operace dopadla?
Pokuta.
Podívej, nevím, co se stalo.
Spal jsem přes budík.
Myslel jsem, že se ti něco stalo, Luce.
Moc jsem toho nenaspal. Nevím, co se stalo.
- Omlouvám se. - Neznám tě.
Přicházíš pozdě do práce. Míříte lístky.
Neplácáš, jak bys měl.
A ty tu nejsi pro svou kamarádku, když tě potřebuje?
Jo já vím. Máš pravdu.
Jsem hotov.
Že jo.
-Jdu si odpočinout. - No, potřebuješ něco?
Ne já jsem dobrý. Dík.
(zavírání dveří)
(V dálce štěkají psi)
Frank: Emily je pryč.
Budeme tomu říkat cena stalkingu
silné ženy s tvrdou hlavou.
Nic jsem ti neudělal.
Donutil jsi mě žít ve strachu.
Frank: Vzal jsi mi všechno -
můj účel,
a teď moje žena!
Drž se dál ode mě.
(lapal po dechu)
Pomoc! Pomozte někdo!
Pomoc!
(lapal po dechu)
♪
Lucy: Co tím myslíš, že má solidní alibi?
Chci říct, jak je to vůbec možné?
Máme několik svědků
tvrdil, že byl v psím parku se svým psem.
To není možné.
Takže vaši svědci lžou,
nebo lžeš.
Omlouvám se. Obviňuješ mě, že ti lžu?
Myslím, že mě zkoušíš.
Takže ano. Myslím, že lžeš.
Vlastně vím, že lžeš.
Pan Clayborne tvrdí
že jste to vlastně vy, kdo ho pronásleduje.
Má fotky vašeho auta před svým domem.
A mám záznam jeho vozidla
mimo moji práci při mnoha příležitostech.
Takže to pro vás nic neznamená?
Tvrdí, že tam šel
poté, co jsi ho začal pronásledovat.
A když už mluvíme o záběrech z dohledu,
šel jsi na pracoviště jeho manželky?
Ten obchod se starožitnostmi u přístavu?
(vysmívat se)
To vše se stalo poté, co mě začal pronásledovat.
Jsem teď podezřelý?
Takže, co bude dál?
Drž se dál od Franka Clayborna a jeho ženy,
a on se od tebe bude držet dál.
Zase za mnou půjde.
Už nás dělí jen telefonát.
Dobře. Poslouchejte. Přichází Taylor Abbott,
a jak všichni víte, není z těch, kdo by mlátili slova.
Jeho recenze by nás mohla udělat nebo zlomit,
věnujme se tedy detailům.
Máme tohle.
(cinkání příborů)
(Italská popová hudba hraje na pozadí)
- (zvonění) - Služba?
Toto je pro tabulku jedna. Naše VIP.
(zvoní zvonek)
Ruce.
(povzdech)
Uf.
- Fuj. - (klepání příborů)
Greg: Jste v pořádku, kuchaři?
Šéfe, omlouvám se. dostanu...
Dobře.
Ayden je tady.
Jak tě vůbec našel? Dobře. Jdu se ho zeptat.
Ne ne ne. Ne. Jdu si s ním promluvit.
Bude si myslet, že má nade mnou moc.
A co říct?
Světlo, světlo...
(povzdech)
(smích)
- Co tu děláš? - Ayden: Lucy?
Co tu děláš? Je to vaše restaurace?
Přestaň svinstvo. Proč jsi tady?
Oh, protože jsem dostal pozvánku poštou,
jako všichni ostatní, předpokládám, od majitele.
Dobře. Musíte odejít.
- Opravdu? - Ano, opravdu.
- Luce-- - Nedotýkej se mě!
- Čau. - (rozbití skla)
Megan: Oh, pane, je mi to tak líto.
Co budeš dělat, Lucy?
- A vypadněte odtud! - Nebo co, Lucy?
- Nechceš to zjistit. - Lucy, Lucy.
Vypadni odsud, Lucy. Vážený pane? Musíte sedět.
Neříkej mi, co mám dělat, a ovládej ji.
Omlouvám se.
Je to bláznivé.
(ostře nádech a výdech)
- Ahoj. Jste v pořádku? - To jo.
Potřebuji jen minutku.
(nádech a výdech)
(ostře vydechne)
(nádech a výdech)
♪
(rašplování pásky)
(povzdech)
♪
Lucy (hlas s ozvěnou): Jsem tak nemocný a unavený
cítit se jako oběť.
S tím se vypořádám sám.
Megan (hlas s ozvěnou): Nejste doktor.
Vy nejste policista. Jste kuchař.
Frank nad tebou nemá moc.
Ayden byl monstrum.
Doslova tě sledoval,
monitoroval všechny vaše hovory a všechny vaše texty.
Nemá kontrolu nad tvým životem
jako Ayden.
Táta (hlas s ozvěnou): Ale pak ses rozhodl, že to vezmeš
do vlastních rukou.
Měli jste svou vlastní strategii.
Předvedl jsi superhrdinský tanec a pak
začal jsi se svým superhrdinou
zpěv monster-be-gone.
Víte, co se stane, když začnete zpívat.
Lucy (hlas s ozvěnou): Všechny děsím.
Táta (hlas s ozvěnou): I ty příšery.
(zvoní telefon)
Ahoj.
Megan: Klikněte na odkaz, který jsem vám právě poslala.
Reportér: Ayden Johnson, úspěšný majitel restaurace
z Perlové hory,
byl včera v noci nalezen mrtvý poblíž Water Street
s mnoha bodnými ranami do hrudníku.
Více podrobností policie v tuto chvíli nezveřejňuje.
(zvoní telefon)
(povzdech)
Ahoj?
Ahoj. Volá detektiv Sharma.
To jo. Dokážete se znovu vrátit dolů na stanici?
Musíme si s tebou promluvit.
To jo.
Budu tam brzy.
(zhluboka dýchá)
Sharma: Kde jsi byl minulou noc?
mezi 1:00 a 3:00?
Jde o Aydena?
Prosím, odpovězte na otázky, ano?
Jak jsem vysvětlil,
můžete mít přítomen právníka, pokud chcete.
Nemám co skrývat.
Detektiv: Pak už jen odpovězte na otázky.
Kde jsi byl včera v noci
mezi 1:00 a 3:00?
Nemohl jsem spát.
Bál jsem se, že se Frank znovu vloupal do mého domu.
Tak jsem se šel projet.
Pamatujete si, kolik bylo hodin?
Kolem 2:00 ráno
Dívej se.
Frank přiměl Aydena, aby přišla do mé restaurace.
Dobře? Poslal mu osobní pozvánku,
od majitele,
přijít do mé restaurace a vytvořit chaos.
Omlouvám se. nesleduji.
Proč by Aydenina přítomnost vyvolávala chaos?
Kvůli mému minulému urážlivému vztahu s ním.
Detektiv: Hmm.
Co jsi dělal, když jsi odcházel ve 2:00?
Kam jsi šel?
Lucy: Právě jsem jela kolem.
Cítil jsem se bezpečněji ve svém autě, pohyboval jsem se,
než abych čekal doma jako sedící kachna.
Protože si myslíš, že Frank ví, kde bydlíš?
Vím, že ví, kde bydlím.
Jak jsem uvedl ve své policejní zprávě,
kterou jsi evidentně nečetl,
Frank byl v mém domě
Ukradl mé matce hodinky a pronásleduje mě
každý den.
Detektiv: Mm-hmm.
Může někdo ověřit, kde jsi byl?
Ne. Byl jsem sám.
Kdy jsi naposledy viděl Aydena?
(povzdech)
Bylo to včera večer, než moje směna skončila.
21:30, 22:00
A potom jsi ho vůbec neviděl?
Ne.
Ve vaší restauraci máme pár svědků
kdo tě viděl, jak mu vyhrožuješ.
Byla jsem naštvaná a měla jsem strach,
a chtěl jsem, aby odešel.
Našli jsme vražednou zbraň na místě činu.
Poznáváš to?
Myslím, že chci mluvit se svým právníkem.
detektiv: Ano.
To je asi dobrý nápad.
Tohle jsem neudělal. Frank to udělal.
Donutil Aydena, aby přišel do mé restaurace,
a pak ho zabil a teď se mě snaží obvinit.
Že jo.
(zvoní zvonek)
Ruce, prosím.
Lucy: Zezadu.
Co děláš?
Co myslíš? spěchám.
Naposledy jsem to zkontroloval a byla to stále moje restaurace.
Ano pane.
(hrající dramatická hudba)
♪
- (křičí) - (bručení)
Stop!
(sténání)
(povzdech)
To jo. Můj přítel je vlastně...
(siréna čeká)
Oh, Megan! Jsi v pořádku?
Ach. Viděl jsi ho?
Byl to on?
Oh, zabiju ho.
Ne nejsi.
Co budeš dělat, je jít domů,
zamkněte se a zavolejte policii
pokud uslyšíte něco podezřelého.
Megan, je mi to moc líto. Všechno je to moje chyba.
To jo.
To je.
Řekl jsem ti, že je to nebezpečné, Lucy,
a ty jsi mě neposlouchal.
já-- (smích)
Půjdu s tebou do nemocnice.
Víš co? Ani se neobtěžuj, dobře?
Jen se o sebe starej, Luce.
Vyhoďte tyto bláznivé nápady z hlavy.
- Jdi mi z cesty, prosím. - Megan--
- Nemůžu-- Přestaň. - Megan!
♪
Hej, tati.
Otec: Luce?
Ayden je mrtvý.
Otec: Cože? Co se stalo?
Nevím. Ale oni si myslí, že s tím mám něco společného.
- Táta: Proč? - Oh, já nevím.
Otec: Podívej. Seženeme vám dobrého právníka.
Ale nikomu neříkej ani slovo, ano?
(koktání) Tati, já jsem ho nezabil.
Otec: Samozřejmě, že ne.
Dívej se. Myslím, že jsem možná něco řekl
že jsem neměl říkat.
Hned ráno odletím.
Ne ne ne. Nedělej to.
Dívej se. Já jen-- musím se s tím vypořádat sám.
Budu vás průběžně informovat.
- Táta: Jsi si jistý? - Ano.
Ale já tě miluji. Brzy s tebou promluvím.
-Taky tě miluji, miláčku. - Sbohem.
(povzdech)
(zvoní telefonní linka)
Lucy: Ahoj, Meg? To jsem já.
Doufám že jsi v pořádku.
Všechno jsem si přehrával v hlavě,
Měl jsem být silnější a odvážnější s Aydenem,
a teď s Frankem.
Nenávidím se za to, že jsem tak slabý,
za to, že mě nechali tak dlouho ovládat.
Nemůžu mu dovolit, aby nade mnou měl moc.
Musím zaujmout stanovisko
a bránit se.
Vím, že to, co se ti stalo, je kvůli mně,
protože jsem tě zatáhl do tohoto nepořádku.
Ani nedokážu vyjádřit, jak moc mě to mrzí.
Měl jsem poslouchat vaše varování
a tvoje prosby, abych se držel dál, ale Meg,
věřte, když říkám, že to teď končí.
Zítra bude po všem.
Mám plán,
a nedám si pokoj, dokud nezaplatí za to, co udělal.
za to, že jsem ti ublížil,
a za to, že mi to udělal.
Pojď, Franku.
♪
Tady jsme.
♪
(ostře vydechne)
(vytáčení motoru)
A je to. Sledujte mě.
(vytáčení motoru)
(pískání pneumatik)
♪
(pískání pneumatik)
Pojď. Pojď.
(skřípání brzd)
(lapal po dechu)
Už nemůžeš utíkat, Lucy.
Lucy: Nechci utíkat.
Dobře?
Dívej se. Chcete svou restauraci zpět?
Vzít to.
Je to tvoje.
Oh, jen mi to vrátíš?
Lucy: Co ode mě chceš?
Chci, aby to vypadalo, že jsi to byl ty.
Jako by tě ta vina sežrala zaživa.
Proč jsi zabil Aydena?
Protože jsi dal jasně najevo, že ho nenávidíš.
Všem jsi řekl, jak tě zapálil
a ovládat vás.
Měl jsi nejlepší možný motiv ho zabít...
...a každý to ví.
Kuchaři a číšníci, kteří pracují v jeho restauraci,
tví přátelé...
...tvůj otec, který žije v Jersey.
Jak tohle všechno víš?
Vím o tobě všechno.
Mám tolik vzpomínek na pomoc svému otci
v této kuchyni,
a převzetí, když zemřel.
Toto místo mi bude vždy patřit.
Možná...
...měli bychom se spojit.
Mohl bys mi pomoct řídit toto místo.
Vytvořili bychom opravdu dobrý tým.
Myslíš si, že jsem největší idiot na světě.
Ne.
Ne, ne idiot.
Prostě psychopat.
- (křičí) - (řinčení hrnce)
Lucy: Proč to děláš?
Už jsi mě zarámoval. Přijdu o všechno.
Proč mě prosím nenecháš na pokoji?
Protože jsi mi zničil život!
Lucy: Omlouvám se. Opravdu jsem.
Na to už je pozdě.
I kdybych prodal vaši budovu,
nemůžete to koupit zpět.
Nemáš peníze.
Vaše žena mi řekla.
To byla chyba.
Nikdy jsi neměl vkročit do jejího obchodu nebo do mého domu.
Lucy: Z toho se nedostaneš.
Taky nepůjdu do vězení.
Lucy: Franku, mám kamery všude.
Dobře? Jsou dobře schované, ale jsou všude.
Což znamená, že mám vaše přiznání na cloudu,
a nemůžete se toho zbavit.
Stačí položit nůž a vzdát se.
Bezpečnostní kamery nezaznamenávají zvuk.
Ne, pokud to konkrétně neřeknete lidem z ochranky
že potřebujete zvuk.
(bručení)
(kašel)
Kam jdeš, Lucy?
Budu si užívat tě zabít.
Opravdu jsem.
(vibrace telefonu)
(křičí)
(bručení)
(ječící)
(křičí)
(bručení)
Lucie!
Lucy, otevři dveře!
911. Jaká je vaše pohotovost?
Právě jsem chytil vraha Aydena Johnsona.
Je v mém mrazáku, živý.
Jmenuji se Lucy Gerhard.
Jsem šéfkuchař a majitel Evoo na Water Street.
Prosím, pospěš.
(zhluboka dýchá)
♪
(žvanění policejních vysílaček)
Tady je moje karta. Zavolejte nám, pokud budete něco potřebovat.
- Já budu. Děkuji. - Uvidíme se.
♪
- Hned za vámi, kuchaři. - Mm-hmm.
Ach.
To vypadá dobře, kuchaři.
- Vím. - Páni. To je neuvěřitelné.
Ah Kde je ta tužka?
Tady.
Držte to opravdu rovně.
Tohle je Meganin typický pokrm.
Tabulka šest.
(ostře vydechne)
- Dobrá práce. - Děkuji, zlato.
Dobře.
(klábosení)
♪