Downloadet fra YTS.MX
♪
Officiel YIFY-filmside: YTS.MX
(hvinende dæk)
(træk vejret tungt)
(gispende)
Mand: Du kan ikke løbe længere, Lucy.
♪
(mand synger italiensk loungemusik)
♪
Fyr to gnocchi og en ravioli.
To gnocchi, en ravioli. Hørt.
♪
Kokken: Hvad er det?
Højre.
Tilsæt en smule salt. Den ret skal synge, ikke hviske.
- Ja. - Jep.
Sous chef: Tilføjer noget punch.
♪
(italiensk musik forsvinder)
(truende musik svulmer op)
♪
Souschef 2: Bag.
Ja.
Sous chef: Bag, kok.
Mm-hmm.
Nogen efterlod dette til dig.
Åh, det er min kontornøgle.
Det kunne jeg ikke finde i morges.
Hvor var det?
♪
Kvinde: Er du sikker på, at det ikke var på dit kontor eller i din bil?
Du har stadig nogle udpakkede kasser i din bil.
Nej. Det lå på natbordet lige ved siden af ​​min seng, jeg ved det.
Ja, du burde rapportere det, Luce.
Hvordan fandt han ud af, hvor jeg bor?
Det kan ikke være Ayden, det er umuligt.
Nå, hvem skulle det ellers være?
Jeg mener, du tror, ​​der er en anden?
Godt...
du er en berømthed, Luce.
Jeg mener, det sker for berømtheder hele tiden, ikke?
Ja.
Okay, her er hvad der vil ske:
du bliver over i nat,
og i morgen skal vi gøre to ting, okay?
Vi indgiver en politianmeldelse,
og vi får installeret et sikkerhedssystem
i både dit hus og restauranten. Okay?
Nu...
kan vi tale om, hvor fantastisk åbningsaften var?
Det var ret godt, ikke?
Ret godt?
Alle elskede din mad.
Mon ikke nogen af ​​kritikerne dukkede op.
Nå, hvis de gjorde det,
de vil sige, at du kun havde åbent et par timer
og du dræbte den!
Det var en holdindsats.
Årh, kom nu. Tag æren, Lucy.
Dette er din baby.
Du blev en trestjernet restaurant
der gik konkurs til en snart-til-være
Michelin-stjernet gastronomisk etablissement?
Okay, lad os ikke komme os selv foran.
Men jeg kan godt lide lyden af ​​det.
Også mig.
(let summende)
Hej, du er i sikkerhed her. Okay?
Det du har brug for er et varmt bad og at afslutte det glas vin.
Okay? Kom nu.
Kom nu!
Atta pige.
(brillerne klirrer)
Dang, pige! (klukker)
Åh! Hov!
(klukker)
Oh yeah.
Jeg skal have en anden. Mere, tak.
Dette er mit hus.
- (banker) - Mand: Hallo?
- (banker) - Hallo? Kokken Lucy?
- Greg? - Megan?
Greg, er det dig?
Megan, jeg har glemt koden.
Greg, vi bliver nødt til at tatovere det her på din håndflade.
(bipper)
Tak skal du have. Hvorfor låser den overhovedet indefra?
Hvad er meningen med det?
For i sidste uge havde vi et par uventede gæster
og japansk A5 Wagyu koster 1.000 dollars pundet. Capiche?
Capiche.
7372.
- Lær det udenad. - Jeg vil.
- Megan: Tak, kok. - Tak, kok.
- Det sker ikke igen, okay? - Megan: Det må hellere lade være.
(sukker, griner)
Hej. Så?
Åh, jeg har ikke indgivet en rapport,
men jeg lavede en aftale med det sikkerhedsfirma
til restauranten og mit hus.
Godt. Godt.
Jeg vil dog stadig have, at du indgiver en politianmeldelse.
Jeg vil.
Jeg mener det seriøst, Lucy.
Jeg bliver ved med at plage dig, indtil du gør det.
Jeg ved du vil. Jeg lover.
- Megan: Okay. - 'Kay.
Jeg går en tur og får lidt frisk luft
før jeg starter.
Ja. Jeg er ret sikker på, at jeg fik det her.
- Okay. - Okay.
(sukker)
(telefonen vibrerer)
Hej.
(klukker) Hej.
- (hund klynker) - Åh...
Mand: Ingen egen ven?
Undskyld mig?
Du har ikke en hund.
Åh. Nej. Jeg ville dog ønske det.
Jeg arbejder bare for meget; Jeg ville ikke være i nærheden.
Lidt ligesom terapi, ikke?
Ærligt talt.
Åh...
Jeg er Frank.
Lucy.
Det er Crouton.
Hej Crouton.
Aldrig set dig her før.
Ja, jeg er lige flyttet for et par uger siden.
Jeg arbejder ikke langt herfra.
Jeg ved.
Du er over alt i nyhederne. Jeg genkendte dig med det samme.
Du er ejer og kok af den nye restaurant.
Højre.
Har du ikke åbent til frokost?
Klokken er 11:30.
Du burde nok komme tilbage nu.
Lucy: Ja.
Det var hyggeligt at møde dig.
- Morgen. - Hej.
Hej.
Du er god?
Ja, godt.
Er du sikker?
Jeg havde lige det her...
mærkelig interaktion med det her...
mærkelig fyr i parken.
I hvert fald, ja,
det og min telefon som en tidsrejsende terapeut
og bringer minder frem, som jeg egentlig helst vil glemme.
Hej, han er væk nu,
og du kommer aldrig til at se ham igen. Okay?
Du har ret.
Jeg ved.
Jeg har altid ret. Det burde du vide nu.
(sukker) Ja. Okay.
(sukker)
(dunkende)
♪
(sukker)
(puster kraftigt ud)
♪
Hej, far. Det er mig.
Beklager, jeg gik glip af alle dine opkald.
Tingene har bare været virkelig hektiske på det seneste.
Det viser sig at åbne en ny restaurant
er lidt som at køre på en unicykel
mens du jonglerer med flammende spatler.
Ja. En...
Ring tilbage til mig.
Jeg har virkelig brug for at tale med dig.
Okay, elsker dig. Farvel.
(puster kraftigt ud)
♪
(bore hvirvlende)
♪
(telefonen ringer)
Hej, far.
Hej, Luce. Hvordan har du det?
Undskyld jeg gik glip af dine telefonopkald.
Det er okay. Ingen problemer.
Far: Du skal ikke lyve for mig.
Jeg har spiddende sanser
når det kommer til lyden af ​​din stemme.
Åh, du lød ked af det. Hvad sker der?
Åh, alt er i orden. Jeg bare, øh...
Du ved, jeg har arbejdet rigtig mange timer,
og jeg har ikke rigtig talt med dig på det seneste,
så jeg ville bare tjekke ind
og sørg for at alt var i orden.
Far: Det er mit job.
Se...
Jeg talte med Megan, og hun tænker, øh,
du har brug for at se nogen.
Virkelig?
Hun... tror, ​​du har brug for hjælp.
Nå, jeg har faktisk brug for hjælp.
Du ved, jeg kunne godt bruge to kokke mere
og yderligere to tjenere til restauranten.
Er Megan villig til at dække deres løn?
Far: Du ved, hvad hun mener, ikke den slags hjælp.
Med alt, hvad der er sket med Ayden...
Far, jeg har det godt.
Jeg lover dig, jeg er over ham.
Og jeg installerer sikkerhedskameraer i restauranten,
så jeg er i sikkerhed.
Du behøver ikke bekymre dig om noget.
Hej, far, jeg er så ked af det, jeg må gå.
Men jeg ringer tilbage, okay?
(telefonkim)
Okay, jeg er ikke skør; der er nogen, der følger mig.
WHO?
Fyren der var her på åbningsaftenen.
Du ved, han brød ind på kontoret og mit hus.
Origami-manden?
Ja. Hør, jeg stødte ind i ham i parken, okay?
Han sagde, at han genkendte mig, og så bankede han på sit ur.
Jeg tror, ​​han vil have mig til at vide, at det var ham.
- (sukker) - Se ikke sådan på mig.
Jeg ved, at du tror, ​​at jeg er ved at flipper ud uden grund, men det er jeg ikke.
Jeg tror ikke, du flipper ud uden grund.
Men jeg tror, ​​at du kobler tingene sammen
som ikke behøver at være knyttet sammen.
Okay, så tror du det er en tilfældighed?
Uret og billederne?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal tænke, Luce, det ved jeg ikke.
Men jeg læste for nylig
denne artikel om paranoide vrangforestillinger.
Okay, jeg er ikke vrangforestilling.
Og det sidste jeg har brug for er råd
fra et modemagasin.
Du kan gøre grin med det, alt hvad du vil,
men der er faktisk nogle ret gode ting derinde.
Jeg synes du skal kigge på det.
Du ved, det sker, folk udvikler hypervigilance
som en mestringsmekanisme, og ærligt talt har du al ret
at føle sig paranoid.
Som om han bogstaveligt talt sporede dig,
overvågede alle dine opkald og alle dine sms'er.
Ayden var et monster. Enhver ville føle sig på kanten.
Jeg tror, ​​du gik glip af dit kald, Dr. Cosmo,
kunne have været terapeut.
Åh. Jeg foretrækker at hakke grøntsager
end at håndtere folks følelsesmæssige salat.
Ark.
Okay, jeg vil ikke genere dig
med mine følelsesmæssige salater længere.
Hej.
Det var ikke det, jeg mente.
Jeg ved. Lad os bare fokusere på service.
(puster kraftigt ud)
♪
Greg, må jeg få den rosmarin, tak?
Greg: Ja, kok.
- Kok, bagved. - Tak skal du have.
(mand synger italiensk loungemusik)
(truende musik svulmer op)
Megan: Hej, er du sikker på, at du ikke vil have mig til at komme over?
Lucy: Jeg skal nok klare mig.
Megan: Okay, så vi ses i morgen?
Lucy: Ja.
Megan: Ring til mig, hvis du har brug for noget, okay?
- Lucy: Det vil jeg. - Megan: Lover det?
Lucy: Det vil jeg. Jeg lover.
♪
Du ved hvad? Jeg er færdig med at løbe.
♪
Hvad? Har du et problem?
(hvinende dæk)
♪
(dørlukning)
Skal du ikke være på arbejde?
Lucy: Se.
Han efterlod dette til mig i restauranten.
Jeg er ikke engang sikker på, hvad jeg ser på.
Det er en adskilt mannequin i en trillebør,
som en afhugget krop.
Han efterlod en seddel.
Jeg mener, manden er psykopat, okay?
Han forsøger at skræmme mig af en eller anden forvansket grund.
som om det er hans eneste mission i livet.
Jeg mener, han følger mig overalt, og så forsvinder han bare.
Jeg mener, det hele er et spil for ham.
Og jeg tror, ​​det er ham, der har rodet med bygningen
hele denne tid.
Okay, som kødtyveriet i weekenden
og strømafbrydelsen i sidste uge?
Du ved, Lucy, jeg er ligeglad med, hvad du siger.
Jeg ringer til politiet.
Lucy: Nej, de vil ikke gøre noget.
Nå, jeg laver dem.
De kan ikke bare lade denne fyr chikanere dig, Lucy.
Nej, jeg prøvede med Ayden, og de var ligeglade.
Okay? Jeg mener, det var ydmygende.
Vi er nødt til at rapportere dette.
- (puster skarpt ud) - (telefonlinje ringer)
Hej. Ja, jeg vil gerne indgive en politianmeldelse
på vegne af min ven.
Hun siger, at der er denne fyr
der har fulgt hende rundt på hendes restaurant og hendes hjem,
og hun er bare-- hun er flippet ud.
Megan: Hun hedder Lucy Gerhard.
Hun ejer Evoo restaurant.
Store. Tak skal du have. (puster kraftigt ud)
De sagde, at de ville komme forbi restauranten i morgen.
kig dig omkring og stil dig et par spørgsmål.
Jeg vil selv klare det her.
Hørte du lige, hvad jeg sagde?
Lucy, politiet vil tage sig af det her, okay?
Det er deres job.
Jeg er så træt af at føle mig som et offer,
og jeg vil give denne fyr en dosis af hans egen medicin.
Megan: Nej, det er du ikke!
Du er ikke! Du er ikke læge.
Du er ikke en betjent. Du er kok.
Du skal koge din numse af, og det er det, okay?
Jeg vil gerne få denne fyr til at føle
hvordan han har fået mig til at føle hele tiden -
krænket.
Okay? Han er en trist lille mand
der skal stoppe med at følge kvinder rundt.
Jeg mener, det er det, han vil have, det er det, han trives med,
ser frygt i vores øjne.
Det er sygt.
Du skræmmer mig, Lucy.
Du lyder lidt uhæmmet lige nu.
- Jeg gør det her. - Luce... Luce!
Megan: Gud!
Lucy, lad være.
(sukker)
(klikker på kameraudløseren)
♪
(puster kraftigt ud)
Bordene er ved at vende, Frank.
- (klikker med skralde) - (telefonen vibrerer)
(telefonen vibrerer)
Far: Hej. Hvordan har du det?
Hej, far. Jeg er god. Hvordan har du det?
Far: Jeg har det godt. Hvor er du?
Jeg køber lige nogle ting til boligforbedring.
Far: Ejendomsmægleren sagde
at dit hus var indflytningsklar.
Hvad forbedrer du?
Bare det og det.
Jeg er bekymret for dig.
Vær ikke bekymret. Jeg har det fint.
Far: Er du sikker?
Ja jeg er sikker.
Far: Okay. (sukker)
Jeg elsker dig, skat.
Okay. Jeg elsker også dig.
- Farvel. - (opkaldsafslutning)
Vil du seriøst lade som om intet er sket?
Undskyld.
Det er det?
Se, han kom forbi mig igen i går aftes.
- Vent. Helt seriøst? - Ja.
Kom politiet forbi om morgenen?
- Mm-hmm. - Nå, hvad sagde de?
Jeg mener, det sædvanlige.
De spurgte mig, hvad jeg hed, et par spørgsmål om
hvad der skete, og om jeg blev medicineret.
Og du fortalte dem om de adskilte mannequiner?
Mm-hmm.
Indgiver du en politianmeldelse?
Jeg gjorde.
Godt.
Store.
Luce, se, jeg prøver bare at hjælpe.
Åh, jeg ved, jeg ved det. Undskyld.
Jeg er bare... Jeg er bare stresset.
Jeg sætter pris på det.
- (sukker) - Jeg afslutter det her. Det er okay.
Tak.
(sukker)
Her er du. Vil du spille spil?
Lad os se, hvad du er lavet af.
♪
(puster kraftigt ud)
♪
Lucy: Du slipper ikke afsted med det her!
Frank: Hvad fanden laver du?
Hvordan kan du lide det, Frank?
(hvinende dæk)
♪
(hvinende dæk)
Ikke så hård nu, er du?
(hvinende dæk)
Du rodede med den forkerte kvinde.
(hvinende dæk)
Det er det, fortsæt med at løbe.
(hvinende dæk)
(motorerne kører rundt)
(hvinende dæk)
Du ville have min opmærksomhed? Nå, nu har du det.
(hvinende dæk)
Hold dig væk fra mig, Frank.
(sukker)
(træk vejret tungt)
(sukker)
(dør bipper)
(bipper)
- Hej. - Megan: Hej.
Hvornår kommer vores næste gruppe ind?
Uh, det var vores sidste rezzo indtil omkring ni.
- Så vi holder lidt af en pause. - Okay, jeg er straks tilbage.
Hej, ville du være i stand til at køre mig
til og fra lægerne tirsdag morgen?
Er alt i orden?
Ja, jeg får en lumpektomi.
Hvorfor sagde du ikke noget?
Nå, du ved, du har haft meget på hjertet på det seneste,
og du ved,
det er den nemmeste kræft at behandle, og de fangede den tidligt,
så det er virkelig ikke så slemt, som det lyder, så?
Ja. Jeg mener, selvfølgelig kører jeg dig.
Tak. Øh, kok?
Greg: Ja. Tak, kok.
(knuser grus)
♪
(klapper)
♪
Greg: En forårssalat, kok.
Megan: Tak, kok.
Åh!
Okay, to muslinger, tre calamari.
Greg: To muslinger, tre calamari, hørt.
Og øh... muslinger og antipasto, tak, kok.
Greg: Muslinger, antipasto, hørt, kok.
Okay.
(telefonlinjen ringer)
Lucy (optaget:) Hej, det er Lucy. Efterlad mig en besked.
- (bipper) - Luce, hvor er du?
Ring venligst tilbage så snart du kan.
Vi har to grupper, der lige er gået ind. Tak.
Åh, kok, hvordan har mine muskler det?
- Greg: 30 sekunder, kok. - Tak, kok.
(puster kraftigt ud)
♪
God hund. Crouton, sid.
Crouton. Sidde. Kom her. Sidde.
God dreng. (får baby til at snakke)
♪
Lucy: Undskyld, Megan, det er nødvendigt.
Undskyld. Bag.
Hvor har du været? Vi startede service for 30 minutter siden.
Jeg ved. Jeg fejlede. Jeg mistede overblikket over tiden.
Hvorfor er du så svedig?
- Hej, jeg er her. - Okay.
Gynger! Håndtere!
Okay, fyr tre calamari, to gnocchi, to margarita.
Tre calamari, to gnocchi, to margarita.
Ja ja, chef.
Okay, det er fyret. Service!
(klokken ringer)
(vindstød)
♪
Lucy: Okay, lad os se...
Frank Clayborne?
"Frank og Emily Clayborne."
(puster vantro ud)
Du gav mig faktisk dit rigtige fornavn.
Huh. Ingen af ​​jer ser ud til at være særlig sociale.
"Hvor heldig er jeg at tilbringe mit liv med de bedste,
"verdens mest dedikerede mand?"
Åh, Emily...
Åh.
Har du lyst til at søge efter noget antikvitet, Luce?
Selvfølgelig gør jeg det.
Jeg mener, vil du gerne være gift med nogen
hvem stalkede andre kvinder bag din ryg?
Hun fortjener at vide det.
Måske gør hun det.
Men ved du, hvad der sker med vagthavende, Luce?
De dør. De bliver skudt.
Okay? Du skal holde op med at rode med denne mands forretning.
Han gjorde det til min forretning, da han begyndte at stalke mig.
Lucy, du lader din fortid diktere din fremtid.
Du gør det her for personligt.
Frank er bare en kryb, ja.
Ja, han gjorde nogle forfærdelige ting,
og han fortjener et par måneder,
måske endda et par år i skraldespanden.
Men han har ikke kontrol over dit liv som Ayden har.
Frank har ingen magt over dig.
(dørklokken ringer)
Hej.
Emily: Jeg hedder Emily, hvis du har brug for hjælp.
De siger jo mere sand undslipper vores livs timeglas,
jo klarere skal vi se igennem det.
Er der noget særligt, du leder efter?
Lucy: Nej, jeg er bare...
browsing.
Det er en smuk butik.
Tak skal du have.
Øh, er du ejeren?
Nej ikke rigtigt.
Det føler jeg, at jeg er.
Jeg laver alt her... hele tiden.
Jeg kender følelsen.
Emily: Hvad laver du?
Jeg er madanmelder.
Virkelig?
Min mand plejede at eje en restaurant.
Lucy: Virkelig?
Ja.
Den hed Olivers, men han mistede den lige i år.
Åh. Hvorfor?
Øh, han kom for sent til leje et par gange,
og bygningsejerne har lige smidt ham ud.
Hvor var hans restaurant?
Emily: Det var nede på Water Street.
Han var knust.
Bygningen tilhørte faktisk hans far.
Men så måtte han sælge.
Og de nye ejere lovede at holde huslejen på et minimum,
men... ja,
tingene går ikke altid som planlagt.
De solgte for nylig til denne unge kok fra ud af byen.
Han tror, ​​han kan købe det tilbage, men han har ingen penge.
- Han er en drømmer. - Mm.
Han har altid været en drømmer.
Lucy: Hm.
Jamen, er vi ikke alle sammen?
Nå, øh,
i hvert fald burde jeg komme afsted,
men, øh, jeg er ny i byen, så det var rart at møde dig.
Jeg vidste ikke, at du var ude i byen.
Hør, hvis du er interesseret,
Jeg er en del af en bogklub.
Måske har du lyst til at være med, lær nogle af os at kende.
Alle er rigtig søde og meget venlige.
Du ved hvad? Det ville jeg elske.
Emily: Fantastisk.
Okay, så ses jeg.
Ja.
Megan: Vent. Så hvad siger hun?
Bygningen er bygget af hans bedstefar
for lidt over 30 år siden.
Så fyren er ude efter hævn.
Vente. Så du tror, ​​at denne fyr forfølger dig
og gør alt dette, fordi han prøver at presse dig
til at sælge restauranten?
Måske, men det sker ikke.
Okay? Jeg opgav alt for dette.
- Åh, jeg ved det. - Alt.
- Jeg ved. - (sukker)
Apropos det, jeg, øh...
ville ikke stresse dig eller noget,
men Taylor Abbott,
Jeg hørte nævnt, at han ville komme forbi
engang i denne uge.
Hej?! Hørte du mig?
Bogstaveligt talt, den mest hensynsløse,
Den respekterede madanmelder i byen kommer snart forbi for at se os,
Jeg havde ærligt talt forventet en større reaktion fra dig.
Okay, ved du hvad?
Han kommer til at elske din mad.
Han vil blive blæst væk.
Kan jeg få en "Oui, Chef"?
Ja Hr.
Ja. Oui, kok. Din bøf er også næsten færdig.
Store.
♪
(det ringer på døren)
♪
Frank: Okay, Lucy, det får vi at se.
♪
Greg: Åh.
Megan: Det er ved at komme ud af kontrol.
Luce, jeg fortalte dig, at dette ville ske.
(dørklokken ringer)
Emily: Hej.
Du er tilbage.
Lucy: Ja, jeg var...
Jeg tænkte på den bogklub, du nævnte
og jeg tænkte på hvornår...
øh, hvornår dit næste møde var.
Faktisk i morgen aften.
Det er virkelig uformelt.
Vi er lige ved at mødes i mit køkken.
Der bliver kun tre eller fire af os.
Store. Jeg kommer gerne.
Nå, vi vil meget gerne have dig.
Vi venter... med klokker og fløjter på.
Lucy: Jeg er forresten Leah.
Emily: Lad mig skrive min adresse ned til dig, Leah.
Store.
Emily: Ja. Så se.
- Lucy: Wow. - Emily: Jeg ved det.
Så det er Frank, da han var lille.
Emily: Ja. Ja, det er Frank på fem.
Er det ikke yndigt?
- Wow. - Jeg ved. Jeg ved.
Se hvor glade de er.
- Ja. - Gosh.
- Og det er restauranten. - Ja. Ja, det er...
det er hovedindgangen der.
(Emily sukker)
Det ser ud til, at de var meget tætte.
Emily: Ja.
- (skravler) - Emily: Ja.
- Det ser ud til, at du har brug for en top-up. - Ja.
Tak skal du have.
(snakrende bogklub)
(skænkning af vin)
Emily: Åh, se lige det der.
Aften, mine damer.
Åh, Leah, det er min mand, Frank.
Jeg er glad for, at du endelig kan mødes.
Også mig.
- Hej. - Hej. Lea?
Mm-hmm.
- Leah er madkritiker. - Frank: Er hun det?
- Emily: Mm-hmm. - Virkelig?
Ja.
Skal vi?
Åh. Ja.
Har du været på den nye restaurant? Øh...
Evoo.
Jeg hører, de har problemer med forsyningen.
Du vil måske springe den over.
Jeg hører, at de skal servere vegetariske måltider hele natten
og afvise lånere, der havde forbehold.
Tilsyneladende løb de bare tør for mad.
Lucy: Wow.
Ikke den bedste måde at gøre et godt førstehåndsindtryk på.
Højre.
Noteret. Tak for advarslen.
Nå, med den bemærkning, så skal jeg virkelig i gang.
Så snart? Men du er lige kommet her.
Pligten kalder.
Men det var så dejligt at møde jer alle sammen
og mange tak for teen og småkagerne
og den store samtale.
Emily: Åh.
Du er mere end velkommen.
Og venligst, lad os gøre dette igen.
Vi bør udveksle telefonnumre eller e-mail.
Du skal ikke bekymre dig om det. Jeg kommer forbi butikken.
Jeg mener jo, det er jo ikke sådan, at jeg skal nogen steder.
(klukker) Hej.
Emily: Hej.
(gispende)
(træk vejret tungt)
♪
Megan: Hej, er du god, kok?
Ja. To gnocchi, tre bøffer, en margarita.
Megan: To gnocchi, tre bøffer, en pizza. Ja, kok.
Greg: Ja, kok.
Åh!
Jeg skal bruge to gnocchi mere.
- To gnocchi, ja, kok. - Greg: Ja, kok.
Service. - (klokken ringer)
Jeg tror, ​​den tallerken skal tørres af, kok.
Jeg ved.
Megan: Hvad er gnocchi med igen, kok?
En gnocchi. Øh, to bøf.
Megan: Jeg troede du sagde tre bøf.
Så hvorfor er du her stadig?
Hørt, kok.
- (klokken ringer) - Service!
(dørklokken ringer)
Leah, hej.
- Hej, Emily. - Hvordan har du det?
En...
Emily, jeg er nødt til at fortælle dig noget.
Okay.
Det handler om din mand.
Hvad med ham?
Der er virkelig ingen nem måde at sige dette på, så jeg vil bare sige det:
øh, Frank stalker mig.
(griner)
(inhalerer skarpt, griner)
Hvad?
Jeg er ked af at grine.
Hvis du virkelig bliver forfulgt, er det forfærdeligt.
Men du må have den forkerte person.
Jeg har ikke den forkerte person.
Frank ville ikke gøre sådan noget.
Det ville være skørt.
Jeg stødte ind i ham i hundeparken
og han begyndte at tale til mig,
og han var sammen med din hund, Crouton.
De går der hele tiden, det gør de altid.
Samme nat,
Jeg så en grå cabriolet parkeret uden for mit arbejde
og så fulgte den mig hjem.
Okay? Næste dag tog jeg en løbetur, og jeg så den samme bil,
og et par minutter senere så jeg Frank.
Så du anklager min mand
baseret på et par tilfældigheder?
Din mand brød ind i mit hjem...
og min restaurant.
- Din restaurant? - Lucy: Ja.
Jeg troede du sagde du var madanmelder.
Jeg løj.
Mit navn er ikke Leah, det er Lucy.
Jeg er kokken, der købte din mands bygning.
Og jeg er ked af, at jeg løj for dig. jeg bare--
Jeg troede, at jeg ville...
Vil du hvad?
Du ville bruge mig til at komme til ham?
Nej Nej Nej. Jeg tænkte bare, at du skulle vide det.
Hør, jeg vil gerne vide det.
Du virker som en dejlig person;
du burde ikke være sammen med sådan nogen.
Jeg mener, din mand stjal fra mig.
Han-- han tog billeder af mig, snesevis af billeder.
Jeg mener, han gør alt, hvad han kan
at gøre mit liv til et helvede.
Jeg synes, du skal gå.
Lige nu.
Jeg syntes bare du skulle vide det.
Store. Tak skal du have.
(dørklokken ringer, døren lukkes)
(puster kraftigt ud)
♪
Okay, jeg er på vej ud.
Jeg skal se dig i morgen, ja?
Om morgenen?
Til min operation?
Højre.
Ja. Selvfølgelig.
7 om morgenen
Ja.
Okay.
Lucy: Vi ses da.
♪ Jeg kommer tilbage efter mere
Frank: Hvordan var arbejdet i dag?
Emily: Begivenhedsløs.
Beskæftiger sig med skæve kunder og forsøger at holde
det organiserede sted
Hvad med dig? Noget held på jobjagten?
Frank: Ikke endnu.
Jeg fik nogle interessante kontakter. Vi får at se.
Planlægger du stadig at tage til dine forældres sommerhus
denne weekend?
Er alt i orden?
Emily?
Er alt okay?
(telefonlinjen ringer)
(telefonkim)
Far: Hej. Kan du ikke sove?
Nej. Kunne bruge noget firma.
Husk den sommer, vi tilbragte i sommerhuset
på din otte års fødselsdag?
Du kunne slet ikke sove den uge.
Lucy: På grund af skabsmonstrene.
(klukker) Ja. Og kan du huske, hvad du gjorde?
Nej Fortæl mig.
Far: Du havde et par af din bedstemors håndstrikkede sokker på
på dine hænder,
og du kaldte dem dine superheltehandsker,
og du erklærede krig mod de skabsmonstre.
Men så besluttede du at tage sagen i egen hånd.
Du havde din egen strategi.
Du udførte en superheltedans, og så
du begyndte din superhelt monster-be-gone sang.
Ved du, hvad der sker, når du begynder at synge?
Jeg skræmmer alle væk.
Far: Selv monstrene.
Frank: Emily...
Emily, hun lyver.
Hej, far, jeg skal gå.
Emily: Jeg gennemgik din telefon, Frank.
Jeg ringer tilbage.
Emily: Jeg så alt.
Du er besat af hende og den restaurant.
Du har brug for hjælp.
Frank: Alt, hvad jeg gør, er for os, Emily,
at få den restaurant tilbage.
Emily: Det er ikke din restaurant længere, Frank.
Bare lad det ligge. Kom videre.
Frank: Emily, lad være!
Gør ikke dette, tak!
- Lucy! - (starter motor)
Frank: Kom tilbage herover!
(bil kører væk)
(gispende)
(gispende) Åh, nej! Ingen!
(bildøren lukkes)
(banke)
Megan? (banke)
Megan, det er mig!
Meg, jeg... se, jeg ved, jeg har rodet!
Kom nu, luk op! (banke)
Hvordan gik operationen?
Bøde.
Hør, jeg ved ikke, hvad der skete.
Jeg sov igennem min alarm.
Jeg troede, der skete noget med dig, Luce.
Jeg fik ikke ret meget søvn. Jeg ved ikke, hvad der skete.
- Undskyld. - Jeg genkender dig ikke.
Du møder sent på arbejde. Du roder med billetter.
Du plader ikke, som du burde.
Og du er her ikke for din veninde, når hun har brug for dig?
Ja det ved jeg godt. Du har ret.
Jeg er færdig.
Højre.
- Jeg vil hvile mig. - Jamen, har du brug for noget?
Nej, jeg har det godt. Tak.
(dørlukning)
(Hunde gøer på afstand)
Frank: Emily er væk.
Vi vil kalde det prisen for stalking
stærke, hårdføre kvinder.
Jeg gjorde dig ikke noget.
Du tvang mig til at leve i frygt.
Frank: Du tog alt fra mig -
mit formål,
og nu min kone!
Hold dig fra mig.
(pustende)
Hjælp! Nogen hjælp!
Hjælp!
(pustende)
♪
Lucy: Hvad mener du med, at han har et solidt alibi?
Jeg mener, hvordan er det overhovedet muligt?
Vi har flere vidner
hævdede, at han var i hundeparken med sin hund.
Det er ikke muligt.
Så dine vidner lyver,
eller du lyver.
Undskyld. Du beskylder mig for at lyve for dig?
Jeg tror, ​​du tester mig.
Så ja. Jeg tror, ​​du lyver.
Faktisk ved jeg, at du lyver.
Mr. Clayborne hævder
at du faktisk er den, der stalker ham.
Han har billeder af din bil uden for sit hus.
Og jeg har overvågningsbilleder af hans køretøj
uden for mit arbejde ved flere lejligheder.
Så betyder det ikke noget for dig?
Han hævder, at han gik der
efter du begyndte at stalke ham.
Og, øh, apropos overvågningsbilleder,
gik du på hans kones arbejdsplads?
Den der antikvitetsbutik ved havnen?
(hånende)
Det hele skete efter han begyndte at følge mig rundt.
Er jeg den mistænkte nu?
Så hvad sker der så?
Hold dig væk fra Frank Clayborne og hans kone,
og han vil holde sig væk fra dig.
Han kommer efter mig igen.
Vi er kun et telefonopkald væk.
Okay. Hør efter. Vi har Taylor Abbott på vej ind,
og som I alle ved, er han ikke en, der skal hakke ord.
Hans anmeldelse kan gøre eller knække os,
så lad os være opmærksomme på detaljer.
Vi har det her.
(bestik klirrende)
(Italiensk popmusik spiller i baggrunden)
- (klokkende) - Service?
Dette er til bord et. Vores VIP.
(ringer med klokke)
Hænder.
(sukker)
Øv.
- Åh. - (bestik klaprende)
Greg: Er du okay, kok?
Kok, jeg er ked af det. Jeg får en...
Okay.
Ayden er her.
Hvordan fandt han overhovedet dig? Okay. Jeg vil spørge ham.
Nej Nej Nej. Lad være. Jeg skal tale med ham.
Han kommer til at tro, han har magt over mig.
Og sige hvad?
Lys, lys--
(sukker)
(klukker)
- Hvad laver du her? - Ayden: Lucy?
Hvad laver du her? Er det din restaurant?
Kom til sagen. Hvorfor er du her?
Åh, fordi jeg modtog en invitation med posten,
som alle andre, går jeg ud fra, fra ejeren.
Okay. Du skal af sted.
- Virkelig? - Ja virkelig.
- Luce-- - Rør mig ikke!
- Hov. - (glas der knuses)
Megan: Åh, sir, jeg er så ked af det.
Hvad vil du gøre, Lucy?
- Og kom væk herfra! - Eller hvad, Lucy?
- Du vil ikke finde ud af det. - Lucy, Lucy.
Kom væk herfra, Lucy. Hr? Du skal sidde.
Fortæl mig ikke hvad jeg skal gøre, og kontroller hende.
Undskyld.
Det er vanvittigt.
(ind- og udånder skarpt)
- Hej. Er du okay? - Ja.
Jeg skal bare bruge et minut.
(ind- og udånding)
(puster kraftigt ud)
(ind- og udånding)
♪
(tape raspende)
(sukker)
♪
Lucy (stemme ekko): Jeg er så syg og træt
at føle sig som et offer.
Jeg vil selv klare det her.
Megan (stemme ekko): Du er ikke læge.
Du er ikke en betjent. Du er kok.
Frank har ingen magt over dig.
Ayden var et monster.
Han sporede dig bogstaveligt talt,
overvågede alle dine opkald og alle dine sms'er.
Han har ikke kontrol over dit liv
ligesom Ayden gør.
Far (stemme ekko): Men så besluttede du dig for at tage sagen
i egne hænder.
Du havde din egen strategi.
Du udførte en superheltedans, og så
du begyndte din superhelt
monster-be-gone sang.
Du ved, hvad der sker, når du begynder at synge.
Lucy (stemme ekko): Jeg skræmmer alle væk.
Far (stemme ekko): Selv monstrene.
(telefonen ringer)
Hej.
Megan: Klik på linket, jeg lige har sendt dig.
Reporter: Ayden Johnson, en succesfuld restaurantejer
fra Pearl Mountain,
blev fundet død nær Water Street i nat
med flere knivstik i brystet.
Politiet vil ikke frigive flere detaljer på nuværende tidspunkt.
(telefonen ringer)
(sukker)
Hej?
Hej. Det er detektiv Sharma, der ringer.
Ja. Er du i stand til at komme tilbage til stationen igen?
Vi skal have et ord med dig.
Ja.
Jeg er der snart.
(træk vejret dybt)
Sharma: Hvor var du i går aftes
mellem 1:00 og 3:00?
Handler det her om Ayden?
Bare svar på spørgsmålene, okay?
Som jeg forklarede,
du kan få en advokat til stede, hvis du vil.
Jeg har intet at skjule.
Detektiv: Så skal du bare svare på spørgsmålene.
Hvor var du i aftes
mellem 1:00 og 3:00?
Jeg kunne ikke sove.
Jeg var bange for, at Frank ville bryde ind i mit hjem igen.
Så jeg tog en tur.
Kan du huske, hvad klokken var?
Omkring klokken 02.00
Se.
Frank fik Ayden til at komme til min restaurant.
Okay? Han sendte ham en personlig invitation,
fra ejeren,
at komme til min restaurant og skabe kaos.
Undskyld. Jeg følger ikke med.
Hvorfor ville Aydens tilstedeværelse skabe kaos?
På grund af mit tidligere voldelige forhold til ham.
Detektiv: Hmm.
Hvad gjorde du, da du tog afsted klokken 02.00?
Hvor gik du hen?
Lucy: Jeg har lige kørt rundt.
Jeg følte mig mere sikker i min bil og bevægede mig rundt,
i stedet for at vente i mit hjem som en siddende and.
Fordi du tror, ​​at Frank ved, hvor du bor?
Jeg ved, han ved, hvor jeg bor.
Som jeg sagde i min politirapport,
som du åbenbart ikke har læst,
Frank har været inde i mit hjem
Han har stjålet min mors ur, og han forfølger mig
hver eneste dag.
Detektiv: Mm-hmm.
Kan nogen bekræfte, hvor du var?
Nej. Jeg var alene.
Hvornår har du sidst set Ayden?
(sukker)
Det var i går aftes, før mit skift sluttede.
9:30, 22:00
Og du så ham slet ikke efter det?
Ingen.
Vi har et par vidner på din restaurant
hvem så dig true ham.
Jeg var ked af det og jeg var bange,
og jeg ville have ham til at gå.
Vi fandt mordvåbnet på stedet.
Genkender du det?
Jeg tror, ​​jeg vil tale med min advokat.
Detektiv: Ja.
Det er nok en god idé.
Jeg gjorde ikke dette. Frank gjorde dette.
Han fik Ayden til at komme til min restaurant,
og så dræbte han ham, og nu prøver han at ramme mig.
Højre.
(ringer med klokke)
Hænder, tak.
Lucy: Bagved.
Hvad laver du?
Hvad mener du? Jeg ekspederer.
Sidst jeg tjekkede, var dette stadig min restaurant.
Ja Hr.
(dramatisk musik spiller)
♪
- (råber) - (gryntende)
Hold op!
(stønner)
(sukker)
Ja. Min ven er faktisk, øh--
(sirene venter)
Åh, Megan! Er du okay?
Åh. Så du ham?
Var det ham?
Åh, jeg slår ham ihjel.
Nej du er ikke.
Det du skal gøre er at gå hjem,
lås dig selv inde og ring til politiet
hvis du hører noget mistænkeligt.
Megan, jeg er så ked af det. Det hele er min skyld.
Ja.
Det er.
Jeg fortalte dig, at det var farligt, Lucy,
og du lyttede ikke til mig.
jeg-- (ler)
Jeg tager med dig til hospitalet.
Du ved hvad? Gider du ikke engang, okay?
Bare pas på dig selv, Luce.
Få disse skøre ideer ud af dit hoved.
- Undgå mig, tak. - Megan--
- Jeg kan ikke... Stoppe. - Megan!
♪
Hej, far.
Far: Luce?
Ayden er død.
Far: Hvad? Hvad skete der?
Jeg ved ikke. Men de tror, ​​jeg havde noget med det at gøre.
- Far: Hvorfor? - Åh, jeg ved det ikke.
Far: Se. Vi skaffer dig en god advokat.
Men sig ikke et ord til nogen, okay?
(stammende) Far, jeg slog ham ikke ihjel.
Far: Selvfølgelig ikke.
Se. Jeg tror, ​​jeg kan have sagt noget
det skulle jeg ikke have sagt.
Jeg får et fly i morgen tidlig.
Nej Nej Nej. Gør det ikke.
Se. Jeg er bare nødt til at klare det her selv.
Jeg vil opdatere dig hele vejen.
- Far: Er du sikker? - Ja.
Men jeg elsker dig. Jeg taler med dig snart.
- Elsker også dig, skat. - Farvel.
(sukker)
(telefonlinjen ringer)
Lucy: Hej, Meg? Det er mig.
Jeg håber du er okay.
Jeg har afspillet alt i mit hoved,
Jeg burde have været stærkere og modigere med Ayden,
og nu med Frank.
Jeg hader mig selv for at være så svag,
for at lade dem styre mig så længe.
Jeg kan ikke lade ham fortsætte med at have magt over mig.
Jeg er nødt til at tage stilling
og kæmpe tilbage.
Jeg ved, hvad der skete med dig, er på grund af mig,
fordi jeg slæbte dig ind i dette rod.
Jeg kan slet ikke begynde at udtrykke hvor ked af det jeg er.
Jeg burde have lyttet til dine advarsler
og dine bønner til mig om at blive væk, men Meg,
tro, når jeg siger, at dette slutter nu.
I morgen er det hele forbi.
Jeg har en plan,
og jeg vil ikke hvile, før han betaler for det, han har gjort.
For at såre dig,
og for at gøre dette mod mig.
Kom så, Frank.
♪
Nu sker det.
♪
(puster kraftigt ud)
(motoromdrejninger)
Det er det. Bliv ved med at følge mig.
(motoromdrejninger)
(hvinende dæk)
♪
(hvinende dæk)
Kom nu. Kom nu.
(bremser hvinende)
(pustende)
Du kan ikke løbe mere, Lucy.
Lucy: Jeg vil ikke løbe.
Okay?
Se. Vil du have din restaurant tilbage?
Tag det.
Det er din.
Åh, vil du bare give det tilbage til mig?
Lucy: Hvad vil du have mig?
Jeg vil have det til at se ud som om det var dig.
Som om skyldfølelsen spiste dig levende.
Hvorfor dræbte du Ayden?
Fordi du gjorde det klart, at du hadede ham.
Du fortalte alle, hvordan han tændte på dig
og kontrollerer dig.
Du havde det bedst mulige motiv til at dræbe ham...
...og alle ved det.
Kokkene og tjenerne, der arbejder på hans restaurant,
dine venner...
...din far, der bor i Jersey.
Hvordan ved du alt dette?
Jeg ved alt om dig.
Jeg har så mange minder om at hjælpe min far
i dette køkken,
og tager over, da han gik bort.
Dette sted vil altid tilhøre mig.
Måske...
...vi burde samarbejde.
Du kan hjælpe mig med at drive dette sted.
Vi ville være et rigtig godt hold.
Du tror, ​​jeg er verdens største idiot.
Ingen.
Nej, ikke en idiot.
Bare en psykopat.
- (råber) - (gryde klaprende)
Lucy: Hvorfor gør du det her?
Du har allerede indrammet mig. Jeg kommer til at miste alt.
Hvorfor lader du mig ikke være i fred?
Fordi du ødelagde mit liv!
Lucy: Jeg er ked af det. Det er jeg virkelig.
Det er det for sent til.
Selv hvis jeg skulle sælge din bygning,
du kan ikke købe det tilbage.
Du har ingen penge.
Din kone fortalte mig.
Det var en fejl.
Du skulle aldrig have sat din fod i hendes butik eller i mit hus.
Lucy: Du slipper ikke afsted med det her.
Jeg skal heller ikke i fængsel.
Lucy: Frank, jeg har kameraer overalt.
Okay? De er godt skjult, men de er overalt.
Hvilket betyder, at jeg har din tilståelse på skyen,
og du kan ikke slippe af med det.
Bare læg din kniv ned og overgiv dig selv.
Sikkerhedskameraer optager ikke lyd.
Ikke medmindre du specifikt fortæller dine sikkerhedsfolk
at du har brug for lyd.
(gryntende)
(hoste)
Hvor skal du hen, Lucy?
Jeg vil nyde at dræbe dig.
Det er jeg virkelig.
(telefonen vibrerer)
(råber)
(gryntende)
(skrigende)
(råber)
(gryntende)
Lucy!
Lucy, åbn døren!
911. Hvad er din nødsituation?
Jeg har lige fanget Ayden Johnsons morder.
Han er i min fryser, i live.
Mit navn er Lucy Gerhard.
Jeg er kok og ejer af Evoo på Water Street.
Skynd dig.
(træk vejret dybt)
♪
(politiets radioer sludrer)
Her er mit kort. Giv os et råb, hvis du har brug for noget.
- Jeg vil. Tak skal du have. - Vi ses.
♪
- Lige bag dig, kok. - Mm-hmm.
Åh.
Åh, det ser godt ud, kok.
- Jeg ved. - Wow. Det er utroligt.
Ah. Hvor er den blyant?
Her.
Hold det virkelig ved lige.
Dette er Megans signaturret.
Tabel seks.
(puster kraftigt ud)
- Godt arbejde. - Tak skat.
Okay.
(snadder)
♪