(música orquestral suau) (xudoll de vent)
(música suau de guitarra)
(ocells xiulen) (música suau)
(noies rient)
(ones estavellant)
(música orquestral dramàtica)
- [Home] Vas donar l'ordre.
(Nancy riu)
(en Ron xiuxiueja indistintament)
- Deixa'm mirar.
- Vinga.
Està bé.
- No, atura-ho.
Atureu-ho.
(grunyes) Baixa't!
Vaig dir només amics!
- Ei!
No vol dir que no, company.
- Jo, mira la pel·lícula, vell.
- (es burla) Puta idiota.
- On vas?
Ei!
Jo, seu!
puta!
(telèfon vibrant)
(música orquestral dramàtica)
- Hola, Cassanova.
- Tenim algun problema?
- No tinc cap problema.
Pel que sembla, tens un problema d'audició.
Que tinguis una bona nit, company.
- Jo, sento que estàs intentant follar amb mi.
- No, no estic intentant follar amb tu.
Només vull arribar a casa.
Tu hauries de fer el mateix.
(clics de l'interruptor)
(tots dos grunyint) (música orquestral plena de suspens)
(crispetes disperses)
(tots dos grunyint)
(En Harry murmureja indistintament)
(tots dos grunyint)
(es trenca els ossos) (Ron cridant)
És possible que vulgueu trigar sis mesos
abans de masturbar-te tret que siguis un esquerran.
(tots dos grunyint)
Merda.
( trencament d'ossos)
Mira, ara ja no pots masturbar-te.
Espero que tinguis amics.
(Ron grunyint)
Sempre prens un no com a resposta.
Si algú diu que no, feu marxa enrere, d'acord?
- D'acord d'acord!
(Ron gemegant)
Ronald, tens assegurança mèdica?
- [Ron] Sí.
- Saps on és l'urgència més propera?
- [Ron] Sí.
- Necessites un viatge per allà?
- [Ron] No. - Pots conduir tu mateix?
- Sí. - Sí.
(Ron grunyint)
(bip de microones)
Oh!
Ei, ella.
Um, vaig veure que et trucava abans, però estava en una pel·lícula antiga
i no volia agafar i ser aquest noi. (riu)
Um, però aquí et torno a trucar de totes maneres.
Ei, t'he volgut dir,
un dels meus nois va arribar als Jocs Olímpics.
Aquesta vegada tornaré com a entrenador.
Ho sé, realment és una altra cosa, eh?
Tot bé.
Bé, truca'm en qualsevol moment.
Um, anem a dinar.
Per cert, és el teu pare.
(telèfon vibrant)
Hola carinyo.
Has rebut el meu missatge de veu?
- Harry Sumner?
Aquest és Chuck Monaghan.
Sóc detectiu del departament de policia de Los Angeles.
Sóc jo qui et va trucar fa un parell d'hores
des del telèfon de la teva filla.
(música orquestral dramàtica)
- Per què tens el telèfon de la meva filla?
- Ho sento, senyor Sumner.
El telèfon de la teva filla es va trobar a l'escena del crim.
Està en estat greu a l'hospital.
(la música orquestral dramàtica continua)
(bip ECG)
(infermeres xerrant)
L'home que li va fer això a la teva filla
acabava de ser detingut.
El tenim.
Es diu Johnny McCoy.
El coneixes?
Li sona familiar aquest nom?
- No (sospira)
- Creiem que podria haver sortit amb la teva filla.
Et donaré un minut.
(la música orquestral dramàtica continua)
(ECG sonant fort)
(tot xerrant) (música orquestral dramàtica)
(golpes de martell)
- Senyor McCoy, trobo que ets una persona freda i cínica,
i només puc esperar que durant la resta de la teva vida,
pensaràs en Jennifer Sumner
i el que li vas prendre.
Espero que penseu en la família
que mai tindrà,
dels somnis que mai aconseguirà,
dels fills que mai no podrà criar.
Sou un perill per a la societat i hem de mantenir els depredadors
com tu de fer mal a les Jennifer Sumners del món.
Pel delicte de segrest i assassinat
en segon grau et condeno
passar la resta de la teva vida a una presó estatal de Califòrnia.
Adéu, senyor McCoy.
Si us plau, traieu el senyor McCoy de la sala del tribunal.
(tot xerrant) (música orquestral dramàtica)
(xocs de vidre)
(telèfon vibrant)
(lament de sirena llunyana)
- Sí?
- [Chuck] Senyor Sumner, acabo de baixar del rellotge,
i només volia veure com et va.
- Estic bé.
- [Chuck] Sé que et vas negar a l'assessorament,
però m'agradaria animar-te a parlar amb algú.
- No cal.
Es va fer justícia, oi?
- [Chuck] Certament no se sent així, oi?
- Bé, va fer una bona feina, detectiu.
Això és, eh, això és tot el que pots demanar.
- [Chuck] No sé per què et vaig trucar.
Probablement ho estic empitjorant.
-Uh, tingueu una gran vida, detectiu.
Gràcies per tot el vostre esforç.
- [Chuck] Adéu, senyor.
(música orquestral dramàtica)
(tots xerrant) (sonant el timbre de l'escola)
(música rock alegre)
(Lluitadors grunyint)
(tots dos grunyint)
- Tot bé.
Bé.
(indistint) (aplaudiment)
Restableix.
Anem de nou.
Vine ara.
(Lluitadors grunyint)
(la música rock optimista continua)
(tots dos grunyint)
Vinga!
Tot bé.
Trencar.
(Càtia grunyeix)
- (respira amb força) Què t'ha semblat?
- Crec que hauríeu de considerar la pista.
- Aleshores, necessito més resistència o alguna cosa?
- Més com la pista en lloc de la lluita.
(sonant el timbre de l'escola)
(clac del teclat)
Merda.
- L'entrenador Sumner?
- Què passa, senyoreta Matson?
- Puc parlar amb tu?
- Sí, què?
- Bé, estava pensant que no vull entrenar
amb tots els enllaços febles més.
- Eh, els enllaços febles?
- Sí.
Vull entrenar amb Esparza o Harris
així que realment puc ser desafiat.
- Per què voldria que aquests nois estiguessin entrenant?
amb algú de la teva mida?
Només utilitza la teva lògica aquí.
- Bé, doncs, com se suposa que puc millorar?
- Potser només repensar les seves activitats extraescolars.
Fes-ho per l'equip.
O provar la pista.
Moltes noies a l'equip de pista.
- (es burla) Vaja.
(clac del teclat)
Has de ser un porc masclista com tots?
Almenys mireu cap avall mentre esteu fent una merda!
- (riu) Què?
- Sí.
Tothom mira la seva merda, oi?
Almenys pots mirar-me quan m'estiguis tirant a sobre!
- UH huh.
- Tu saps que?
Que li donguin.
I tu!
(marc sorollós)
(música orquestral dramàtica)
(tots dos grunyint) (música rock optimista)
- Vinga, pare.
Portar.
(tots dos grunyint)
- T'has posat arrogant.
Aixeca't!
Estàs bé, entrenador?
- (gemecs) Sí, dona'm un minut.
- No, has acabat.
- Vaig dir que necessito un minut.
- I vaig dir que has acabat.
- Et pago una hora.
És, només ha passat mitja hora.
- No, no, no.
Em pagues per hora.
No vol dir que t'hagi de pegar el cul durant tota l'hora.
- Eh.
- Quina mena de persona seria?
- Bé, deixa'm ajudar-te a baixar del teu cavall alt, princesa.
No ets bo per res a ningú. (respira amb força)
- Oh, m'agrada quan em parles brut.
- Oh, sí.
Ets un perdedor d'una llarga línia de perdedors. (riu)
- Jab, jab.
Jab.
Un dos.
Un, dos, jab.
Aquí dalt.
Un dos.
Bé.
- Ets un ha estat si mai n'hi ha hagut.
- [Martin] Molt bé!
- (riu) Sí.
(lladruc del gos llunyà)
(multitud animant)
- Hola mare.
- Hola carinyo.
Per què no vens a seure amb nosaltres?
-Uh, no, gràcies.
- M'has portat alguna cosa per menjar?
- No.
- (riu) Nena, acaba de tornar de l'escola.
- Hi ha un puto Pollo Loco, com,
a dues illes de la seva puta escola!
- Nena, està cansada.
- Estic morint de fam!
- Què, les teves cametes no funcionen?
(porta tancant)
- Què coi he dit?
(obertura de la porta)
- Has sentit a trucar mai?
- Um, ei, eh, per què sempre ho has fet
per parlar-me així?
- No em toquis.
- Estic parlant amb tu.
- Què?
- Saps que res d'aquesta merda és gratis, oi?
(riu) Hauries de ser més amable amb mi de tant en tant.
- O què?
- (riu) Vaja.
Et juro, si jo fos el teu pare...
- Però no ho ets, d'acord?
Perquè la meva mare no es casaria mai
un patètic perdedor com- (jadeant)
- [Tom] Compte amb la teva puta boca!
(Tom grunyeix)
puta!
- Què coi ha passat?
- M'acaba de colpejar!
- M'has donat un cop de puny!
- Perquè em vas colpejar primer!
Dues vegades!
Mare, no pot estar fent això!
Et trucaré a la policia!
- Vas colpejar la meva filla?
- Només estava intentant parlar amb ella i està maleint
a mi a la meva puta casa!
- Això no és una casa.
Ni tan sols tenim llet!
- Bé, si no t'agrada,
te'n pots sortir d'aquí!
- Ho faré! - Tom!
- Això també va per tu, puta!
- Què vaig fer?
- Ensenyeu-li a aquesta puta unes putas maneres!
Merda!
- Què has fet, Catia?
- Què vaig fer? (porta tancant)
- Deixa d'escollir baralles amb Tom.
Quantes vegades t'ho he dit?
Per què em fas això?
- Creus que m'agrada viure així?
- Creus que sí?
- Bé, no veig que facis res al respecte.
- Què vols que faci, Catia?
Tinc 45 anys i ni tan sols tinc el títol de batxillerat.
Què se suposa que haig de fer?
- Anem, ho farem, ho entendrem.
Puc treballar.
Jo treballaré.
- Catia, necessito que et concentris a acabar el batxillerat
i portar-se bé amb Tom.
No vull que tinguis el mateix...
- No.
No, mare, no ho entens.
Només estàs esperant...
Tu saps que?
No importa.
Si vols quedar-te, queda't, però jo estic fora d'aquí.
- Déu meu.
No un altre cop.
No tinc temps per al teu drama.
(música orquestral dramàtica)
- Bona nit, entrenador. - Bona nit, ara.
(Harry respira amb força)
- Estàs bé?
- Sí, bé.
- Ei, només m'estic assegurant que no ho tinc
per trucar als paramèdics.
- Truca'm quan tinguis 57 anys, puta.
Digues-me com et sents els genolls.
- (riu) Prou ​​just.
Bé, estaré encantat de guanyar
aquest cul més demà a la nit.
- (riu) Sí, fot-te.
- [Martin] Bona nit.
- Bona nit, ara.
(música suau)
(Càtia respira tremolada)
És vostè, senyoreta Matson?
- (bufa) Què vols?
- Què hi ha en aquesta bossa gran?
- És un cadàver.
- Inusual.
De qui és el cos?
- És el xicot de la meva mare.
Es diu Tom i és un tonto.
- Bé, aleshores suposo que ho havia arribat.
- Sí. (sospirs)
El llençaré al riu LA,
després vaig fent autostop fins a Alaska.
Vas cap allà, per casualitat?
Perquè si no ho ets, pots marxar.
N'he tingut prou d'homes durant un dia.
- Has sopat?
Fa temps que ho faig.
Els pares de tots són un mal de cul.
- (sospira) Sempre em culpa de tot.
Tot el que faig és sempre culpa meva,
i llavors ella mai em creu.
Com, no importa el que digui.
I si em queixo, em posa un puny a la cara.
Què se suposa que haig de fer?
- Bé, crec que hauries d'intentar mentir més.
- Mentida?
- De vegades has de dir a la gent el que vol escoltar.
Quan fregues una mica el seu ego
i ja no ets una amenaça, i, eh,
el seu escut tendeix a baixar.
Ja saps, en aquell moment, pots provar-ho
i fes-los veure el teu punt de vista.
També podeu evitar la confrontació per complet si només,
ja saps, mentiu una mica.
Potser no entris en la confrontació immediatament, oi?
Això mai funciona.
- Sí.
suposo.
- On és el teu pare real?
- No el vaig conèixer mai.
Realment mai ho vaig voler.
(sorbir palla)
No puc esperar per ser adult
per fer el que vull, saps?
- Sí, excepte quan ets adult,
no tens temps per fer totes les coses que vols fer,
doncs hi ha això.
- Qui és la noia de la foto?
- Quina imatge?
- La del teu escriptori.
Ella és guapa.
- Ah, aquesta és Jenny, la meva filla.
- On va?
- Ja no va a l'escola.
Ella va morir.
- Ho sento, li vaig tirar la foto.
Entrenador, també, us volia preguntar.
Creus que em podria quedar a casa teva aquesta nit?
- Què? - Dormir?
- No, és clar que no. (riu)
- Perquè no?
- Et podria donar una llista sencera.
- Els tres primers?
- Bé, tens, eh, què, 16 anys?
Tinc 57 anys.
Ets estudiant, jo sóc entrenador a la teva escola.
I ni tan sols estem relacionats.
No és apropiat.
Mira, escolta, nen, jo, m'he d'anar ara, i, ja saps,
tal com ho veig, tinc dues opcions.
Et puc deixar a casa teva, o et puc deixar
a la comissaria on podeu presentar una denúncia policial,
que és el que suggereixo.
Així que trieu-ne un.
- No m'ho puc creure.
Gràcies, suposo.
(música orquestral dramàtica)
(regimen del motor)
- L'últim que vols fer és triar una baralla amb un
d'aquesta gent.
- Tenim una obligació legal
per denunciar qualsevol sospita d'abús, no?
-L'abusa sexualment?
- No és que ella hagi esmentat.
- Sembla més aviat un tema domèstic entre els pares.
(Harry sospira)
Harry, sé que fer el correcte se sent bé
al principi, i podem seguir endavant i presentar un informe,
però si acabes al tribunal,
llavors tothom sap el teu nom i on vius.
- Així que com que ets una merda de pollastre,
s'ha d'esquivar cops a casa?
- Vols presentar un informe?
Endavant.
Aleshores torna i em veus d'aquí a un mes.
Avisa'm com ha anat.
Tria les teves baralles, Harry.
- Ho faré "Doctor".
Doctor.
De veritat, això no ho vaig aconseguir mai.
- Tinc un doctorat. en anglès.
- I això et fa metge?
- M'he guanyat el títol.
- Ni tan sols et deixaria comprovar la meva temperatura.
(música rock alegre)
(Lluitadors grunyint)
Es posa allà sota.
(tots ànims)
D'acord, a continuació.
Dona-li una oportunitat.
(tots cridant)
(tots xerrant)
T'he hagut de marcar com a absent.
Què va passar?
- Vaig renunciar, recordes?
- No calia deixar-ho.
- Tu ets qui m'ho va dir.
- Però no em pensava que anàssiu a fer-ho.
En general, la gent simplement ignora els meus consells.
(Catia es burla)
Què t'ha passat a la cara?
- Bé, deixeu-me veure.
Desglossem això.
Ahir a la nit em vas portar de tornada a casa de Tom,
i què creus que va passar allà?
- Però et vaig donar a triar.
- I tu qui ets per donar-me opcions?
(Càtia es xucla les dents)
(música orquestral dramàtica)
(música rock alegre)
- Bé.
Un dos.
Jab.
(tots dos grunyint)
Aixeta!
- Ah, fot-te!
- Aixeta!
Et trencaré el braç.
- (gemecs) Ah, trenca-ho, doncs.
- Aixeta! - No!
(Harry crida)
Què dimonis et passa, cony?
Tenia un pla.
- Joder, tenia un pla, home.
T'hauria d'haver trencat el braç.
Prendre dolor no et fa millor, home.
Et fa fotut estúpid.
- Anem, estàs preparat?
Som-hi.
Vinga.
Estic preparat. - A la merda!
- Va, va.
Has acabat? - Anar a casa.
- Això és tot el que tens?
Que fa massa dolor?
Vinga home.
Portar.
En tens més?
Fot-te.
(música orquestral dramàtica)
- Què passa?
- Què hi ha de nou?
Sí.
Sí, ho entenc.
Que tinguis una bona nit, home.
Entrenador! (riu)
Què fas aquí, home?
- Què està passant?
-Ai, res.
Ja saps, només fent, eh, una mica d'efectiu d'un sol ús.
- Necessites diners?
Et pagaré més diners.
- No, no, entrenador.
Sóc bó.
Realment.
A més, ja em sento culpable tal com és
pegant-te el cul cada nit, agafant-te els diners. (riu)
- Què estàs venent?
- Tu, eh, creus que estic venent drogues?
- Bé, sóc entrenador de secundària.
No puc estar al voltant de certes coses, germà.
- (riu lleugerament) Vine amb mi, home.
Vull ensenyar-te alguna cosa.
(música orquestral suau)
(obertura del maleter)
- [Harry] Què és això?
- Botiga de seguretat mòbil de Martin.
Ja veus, molts nois treballen amb seguretat, així que vénen
a mi per les mercaderies.
Sense impostos, més ràpid que Amazon.
- Això és molt emprenedor per part teva.
- Gràcies.
Puc interessar-te?
en un xiulet de violació? (riu)
Hmm?
- He de marxar.
- D'acord, entrenador.
Bona nit.
(tancament del maleter)
- [Home] I després hi ha Alaska.
Alaska vol donar la benvinguda
(trucant a la porta)
amplis espais oberts.
(trucant a la porta)
- Porta de merda!
- No pots aconseguir-ho tu mateix?
(obertura de la porta)
Entrenador Sumner.
- Senyoreta Matson.
La teva mare és a casa?
-Uh, està treballant fins a les 11.
- Puc passar?
- [Tom] Qui és?
- És el meu entrenador de l'escola.
- Entrenador!
Què has fet?
- Res!
- Què va fer aquesta gossa?
- Hi ha una botiga a prop que estigui oberta?
- Hi ha un 7-11.
- Set, um, vols alguna cosa del 7-11?
- Les ales de búfal estarien bé.
- Una dotzena? - Segur.
- Tot bé.
Et diré què.
Aquí, pren això, agafa-li les ales,
i si vols alguna cosa per menjar o beure,
només ajuda't a tu mateix.
- Bé. - Sí.
Um, oh, també, una petita ampolla d'ibuprofè o Tylenol.
(tancament de la porta)
Tom, només seré directe amb tu.
No vull que et facis una idea equivocada, d'acord?
Ningú de l'escola sap que sóc aquí,
que probablement sigui per a millor.
Només vull preguntar-te, ja ho saps, d'home a home,
deixa de colpejar aquest nen.
Ets un noi gran.
Ho saps millor.
Només és un nen.
Saps què passaria si jo informés d'això?
Podríeu tenir problemes legals greus.
- Crec que t'hauries d'importar
el teu propi negoci, Coachy.
- Tens raó.
Absolutament.
Tot el viatge per aquí, em vaig dir a mi mateix que,
una i altra vegada, però, eh, però aquí estic.
(música tensa)
- Treu la merda de casa meva.
- Ajuda'm aquí.
Crec que podem fer un tracte.
Prometes no tornar a tocar aquest nen,
i et prometo que no vindré mai a trencar-te el braç esquerre.
- M'estàs amenaçant?
- Depèn.
Estàs gravant aquesta conversa?
- No.
(música tensa)
-Llavors sí, ho sóc.
- Ara quan dius que em vols trencar el braç esquerre,
què passarà amb el meu braç dret?
- El que volia dir era abans de marxar aquesta nit,
Definitivament t'estic trencant el braç dret.
No és res personal.
Només vull assegurar-me que ho saps
No t'estic bufant fum pel cul.
(Tom riu)
Sí.
No sóc aquest tipus de persona.
- (riu) Vols trencar-me el braç dret?
- Això és el que estava pensant.
- Bé, vinga, t'atreveixo.
(es trenca els ossos) (Tom cridant)
(Tom grunyint)
Ara bé, aquest és un acord vinculant.
- Mare de puta! - Sí, sí, sí.
Aquí, deixa'm aconseguir això.
(Tom gemec)
Oh, sí.
Pèsols congelats.
És un clàssic.
(Tom cridant)
Posa-ho allà durant uns 20 minuts.
Potser enganxeu-lo amb cinta escocesa
perquè puguis conduir-te a urgències.
Això ja comença a inflar-se.
- A la merda!
- Oh, senyoreta Matson.
D'acord, d'acord.
Aqui venim.
Um, hola, Tom.
T'ajudaré a reordenar els mobles una mica més tard.
(Tom cridant)
Oh, aquí.
Gaudeix de les teves ales.
(Tom gemegant)
Ens veiem a l'escola, nen. -Um, la-
- Oh, l'ibuprofè.
Sí, això també és per a ell.
(Tom gemec)
- El que acaba de passar?
- El teu puto entrenador de futbol em va trencar el braç!
- És el meu entrenador de lluita.
- Joder, ara m'ho dius!
Ara he d'anar al puto hospital!
- Vols Això?
- Sí, dóna'm el puto ibuprofè.
Merda. (gemecs)
Ai!
Merda!
Jo no puc obrir aquesta merda!
(porta tancant)
-Aquí tens.
Així.
Arrossegueu cap al costat proper.
Estàs mirant, senyoreta Matson?
Baixa, creua a terra.
Entrar.
Per què no, per què no ho proves?
Com estàs avui, senyoreta Matson?
- Mai no he dormit millor.
- Tot bé.
Chris, vinga.
Aquí anem, quan ella creua.
Basat en el canvi.
Aquí és on creus.
Això és.
Sí.
Això és bó.
(obertura de la porta)
- Entrenador Sumner.
Puc tenir un minut?
- Bé, segueix treballant.
Saul, pots intervenir?
Doneu-los dos jocs més.
Què es?
- Senyor Sumner? - Sí?
- Coneixes Thomas Kincade?
- No ho crec.
- Thomas Kincade va presentar un informe policial indicant que vas venir
a casa seva ahir a la nit i es va trencar el braç.
- Oh, aquest Tom.
- Ens agradaria baixar la seva declaració a l'estació.
- Està content, doctor?
Ara mateix?
D'acord, Saul, fes classe.
- D'acord, de peu.
Simulacre de foc ràpid.
A tres. (grunyits)
(obertura de la porta)
(focs més lleugers)
(telèfon vibrant)
(Tom gemega)
- Ei.
Hey, Sergio.
Què passa? - Què passa, Tommy?
Què està passant?
- Uh, bé, eh, (sospira)
Acabo de tornar d'urgències.
Em vaig trencar el braç.
Aquest fill de puta va intentar ser intel·ligent amb mi
i li vaig haver de donar una puntada de peu al cul,
però em vaig trencar el braç, però estic bé.
- (riu) Merda.
Jo, vas pensar en allò que t'he dit?
Podria, com, resoldre tots els teus problemes, jo, i,
eh, també t'aconsegueix una mica d'efectiu.
Gairebé com un geni.
- Sí, sí.
Sobre això, no ho crec.
És massa arriscat.
- Vinga, jo.
Estic parlant de 10 grans per endavant, efectiu a la mà,
i la subhasta és en un parell de dies,
i estic, estic molt sec.
(telèfon sonant)
- (sospira) Uh, ei, oh, uh, uh, ho, ho, espera.
Espera.
(telèfon sonant)
Hey, hey, eh, jo, Sergio, um, eh, he rebut una altra trucada.
Et tornaré a trucar més tard.
Bé, hola.
Estàs trucant per demanar disculpes?
- Què has fet, Tom?
- Què?
- Crec que el meu entrenador acaba de ser detingut.
- Ah, sí.
Bé, va cometre un delicte.
- Què vas fer?
- Vaig trucar a la policia.
- Si us plau, no facis això.
- Fer què?
(riu) Ja ha passat.
- Vinga!
- Has vist el meu braç?
- Si no abandones els càrrecs,
Li dic a la meva mare que t'has fot la Lucy!
- (riu) Qui, qui t'ha dit aquesta merda?
- Li diré. - Dir-li.
A mi, no m'importa una merda.
- Li diré.
- Et recolliré en 20 minuts,
i podem anar a dir-li-ho junts.
- Estàs tan ple de merda, Tom!
- (tartamudeig) Et recolliré d'aquí a 20 minuts,
i et portaré a ella.
- Seré fora.
- Tot bé.
(música tensa)
Merda!
Jo, Sergi.
- Jo!
- 10 grans per davant?
- Tal com s'anuncia, fill meu.
- Tot bé.
Ens veiem d'aquí a una hora aproximadament.
-Ells.
(la música tensa continua)
- Detectiu Monaghan.
- Encara sóc aquí. (sospirs)
He de dir que em va sorprendre una mica
sentir el teu nom sortir de la boca del senyor Kincade.
- Sí.
- Em sap greu que ens hem de reunir en aquestes circumstàncies.
Entenc que vosaltres dos heu tingut un altercat?
- Eh, podria dir-ho un desacord empresarial.
- Li has trencat el braç?
- Ho vaig fer.
- [Chuck] Per què?
- Catia Matson, ve a l'escola amb contusions.
- Ho has denunciat?
- Intentat.
- I?
- Què estic mirant?
- Delicte d'agressió, 10 anys.
- Bé.
- Aquest nen, Catia, t'ha parlat dels hematomes?
- Ella és la que m'ha explicat els detalls.
- Espera.
Jones, em pots fer un favor?
Torneu a l'institut i pregunteu a la recepció
per veure Catia Matson.
Quants anys té?
-Uh, estudiant de segon.
- Està a 10è de primària.
Comproveu-li si hi ha contusions, obteniu la informació de la seva mare,
i porteu-los a tots dos a l'estació tan aviat com pugueu.
Gràcies.
- Com has estat?
- Oh, amunt i avall com qualsevol, suposo.
Què tal tu?
Com t'ha anat?
-M'arrestaràs?
- Bé, deixa'm parlar amb la xica Catia,
i després parlaré amb la mare.
Per tant, us agrairia que us mantingueu lluny
de casa del senyor Kincade de moment
mentre arreglo aquest embolic.
Creus que pots fer-ho per mi?
- No tinc plans per tornar-hi.
- Bé.
(sonant el timbre de l'escola)
(tots xerrant)
(claxona)
(música orquestral dramàtica)
- [Anunciador] Pot ser una mica més pesat.
Això tindrà un efecte perjudicial en el seu rendiment?
Només hi ha una manera d'esbrinar-ho, senyores i senyors.
(telèfon vibrant)
Aquesta lluita em té enganxat.
- Hola, detectiu.
- Harry, has sentit o has vist la senyoreta Matson?
quan vas tornar a l'escola?
- Jo no ho vaig fer.
- No es va presentar a l'escola, i, eh,
Només esperava que sabríeu alguna cosa.
Bé gràcies.
- No et preocupis.
(música orquestral dramàtica)
(música tensa)
- On va anar?
(la música tensa continua)
(lladruc del gos llunyà)
(trucant a la porta)
(obertura de la porta)
- Què coi fas aquí?
- Segur que m'alegro d'haver-te agafat a casa.
Em sap molt greu el que va passar.
Estic passant per un moment difícil i perdo el control.
- M'imaginava que estaries al slammer.
- (es burla) Bé, ja saps com està el sistema, ja ho saps.
Llarga investigació, bla, bla, bla.
Vull dir, sóc, tot això.
Esperava que poguéssiu, eh, deixar-me una mica de fluix aquí.
- Oh, et tallar una mica?
- Bé-
- No, t'has fotut amb l'home equivocat.
- Bé, ho sento molt.
- Sí.
Sí, segur que ho ets.
- Sí.
Vull dir, és... (sospira)
D'acord, aquí teniu el tracte.
Jo, estava tractant amb tot aquest altre, eh, saps, jo,
Només esperava poder ajudar amb la factura de l'hospital.
- Ho pagaràs per això i molt més.
- Sí, quant?
-Quant què?
- Quant vols fer com cap
d'això ha passat mai?
Estava pensant cinc mil, eh, i després, no ho sé,
potser, com, la meitat de la factura de l'hospital.
- 25 mil.
- Va, Tom.
Ja saps que només sóc un entrenador de secundària.
No tinc aquest tipus de diners.
- Ens veiem al jutjat.
- (tartamudeja) No, espera.
Ha, Hang on.
Potser puc, eh, eh, suposo que em puc retirar
del meu compte de jubilació, però això seria demà.
Prendrà un minut.
Tinc els cinc mil aquí.
- No deixaré cap càrrec fins
En veig 25 mil.
- Oh d'acord.
És que jo, jo, et puc escriure un xec aquesta nit,
eh, per aquests cinc mil, i la resta més tard.
El cas és que no tinc bolígraf.
Tens un bolígraf?
- Sí, tinc un bolígraf.
- Sí.
- Cap negoci divertit. - No.
Em sento molt malament.
(tancament de la porta)
(música tensa)
- Ei (riu)
Tinc tres mil aquí aquesta nit si ho vols.
Només necessito aquest bolígraf si el tens.
(Tom grunyeix)
(es trenca els ossos) (Tom cridant)
(Tom cridant)
T'he dit que no volia tenir
per trencar-te també el braç esquerre.
(es trenquen els ossos) (Tom cridant)
On és ella?
- Jo no ho sé!
(es trenca els ossos) (Tom cridant)
Vinga! - Oh Déu meu!
- On l'has portat?
- Qui ets?
- Sóc l'entrenador de la teva filla.
Saps on és ara?
- Tom va dir que va tornar a fugir!
(Tom jadeant)
- On la vas portar?
- No ho sé, no ho sé! (jadeant)
- [Jane] Com està-
- Què feia a la part posterior del teu cotxe?
- Com se suposa que sap on és?
(Tom cridant)
On és la meva filla?
(Tom cridant)
Què li vas fer a la meva filla?
- Continua, digues-ho.
- Ho sento!
- Bastard!
Què li vas fer?
Put de puta! (plorant)
Què li vas fer? (plorant)
(Tom grunyint)
(es trencant els ossos) (Jane plorant)
- Està bé.
En tens vuit més, Tom.
Endavant i pren el teu temps.
(ossos trencant) (Tom cridant)
(Jane plorant)
(lament de sirena llunyana)
- Entrenador.
Una mica d'hora per tu ara, no?
- Necessito comprar-te unes quantes coses.
- Què necessites? - Ensenya'm el que tens.
(obertura del maleter)
(música suau)
- Voila.
- Mira això.
(música tensa)
(Tom grunyint)
(Tom cridant)
(gemec) Oh, Déu meu.
Oh, em fa mal el braç, home.
Necessito un puto metge, home.
- Vinga.
- (gemec) Ai, ai, home.
No estic fotent per aquí.
Si us plau!
El meu puto braç, sento
com si em vaig a desmaiar. (respira amb força)
- Bé, si vas a ser un gran nadó amb això.
- Vinga home. - Allà anem.
Vaig rebre aquests quan vaig pinçar un nervi.
Vols un?
- Sí, sí.
- Creus que importa que estiguin caducats?
- No, home.
Estic a punt de desmaiar-me.
- Bé, jo en portava dos o tres, i aquests estan caducats.
Creus que això el fa més feble o més fort?
- (tartamudeig) Més feble.
Portaré... (gemec)
- Estàs segur?
- (tartamudeig) Sí. (murmurant indistintament)
- Saps?
Sí, per què no ho fem?
En portava dos o tres.
Què tal, què tal quatre?
- No, no.
Sis. (jadeant)
- [Harry] Aquí tens.
(Tom gemegant)
- Aigua.
Aigua.
- Oh, sí.
Espera.
No tinc aigua.
Cada gos recorda on estan enterrats els seus ossos.
Aquí tens. (Tom grunyint)
- Vinga.
- Ah, ja n'hi ha prou.
- No, vinga.
Vinga, si us plau.
Si us plau, si us plau. (gemecs)
- Sí, sí, sí.
Això, això és...
- No, vinga! (grunyits)
- Estàs bé.
(Tom jadeant)
Tota l'ampolla.
(arrencada del motor)
- Vinga.
(xirrot de la batedora)
(trucant a la porta)
(música tensa)
(truc a la porta)
(obertura de la porta)
- Jo, Tom!
Què coi, cara?
Sembles una merda, germà.
(Tom grunyeix)
- Pas enrere. - Vaja.
Què coi, Tom?
- Enrere la merda!
(tots dos grunyint)
Vinga, aixeca't. - Tom, jo, guai!
Va, va, va, va!
- No et moguis.
Hi ha algú més aquí?
- No, home.
Escolta, no he fet res malament.
Aquí m'esteu espantant. (crits)
Merda.
- Ja saps, Sergio, tinc una mena de pressa.
Tinc unes quantes preguntes.
Si responeu aquestes preguntes-
- Joder, home.
- No et trencaràs el dit.
Em menteixes, ho faràs.
- (crida) Jo. (respira amb força)
Ei, home.
Tom, què coi és això, oi?
Tom, què està passant, home?
(Tom grunyeix)
- En Tom et va portar una noia que es deia Catia.
On és ella?
- No pots fer això, home.
Tu, no t'ho mostraré.
Els policies no poden fer això! (crits)
Això és força excessiva, home!
(ossos trencant) (en Sergio crida)
Merda!
- Sí.
On és ella?
- Joder, home!
Fa temps que se'n va, d'acord?
(ossos trencant) (Sergio cridant)
D'acord, és a Las Vegas.
Ella és a Las Vegas. - Per què Vegas?
- (bodeja) No ho sé.
Jo no, no,
No ho sé.
- Qui són ells? - Ah!
Atura!
- Qui són ells? - Atura!
- Mira, home.
Només sóc un reclutador.
Els porto a Barstow i després ells fan la resta.
- Què, el- (Sergio cridant)
Qui són? - Joder!
Rich Barker, home, i el seu cap, el senyor Remington!
Ells, van al Pennyhouse Casino.
Aquí és on està la subhasta.
He estat allà aquest matí, d'acord?
Això és tot el que sé!
Què estàs fent?
Què coi és això, home? - Així ho fem.
- (cridant) No, home!
Jo no ho vaig fer!
- La vas tocar?
- Què vols dir, la vaig tocar?
Sí, la vaig portar al cotxe.
- La vas violar?
- No, home.
No m'ho fotaria amb la mercaderia.
- (grunyint) On la vas guardar quan era aquí?
(ossos trencant) (Sergio cridant)
- Bé! (ofec)
Darrere de la televisió!
Allà darrere de la televisió! (jadeant)
Oh, merda! (jadeant)
(música tensa)
(Sergio tossiu)
- Quin és el codi, Sergio?
Quin és el codi de merda, Sergio?
- Cinc-tres-quatre-set, home.
(bip del dispositiu)
(clics de bloqueig)
(En Sergio crida)
(Sergio grunyint) (música de suspens)
No (ofec)
(obertura de la porta)
(tots dos gemeguen)
No, no! (respira amb força)
No.
(obertura de la porta) (música de suspens)
(telèfon vibrant)
- Sí?
- Senyor Sumner, aquest és el detectiu Monaghan.
On ets?
- Estic a l'autopista cap a Las Vegas.
- Per què?
- Oh, vaig pensar que passaria una estona a la presó,
així que també podria provar sort al blackjack.
- On és Tom Kincade?
- El vaig deixar a casa del seu amic.
- I això on és?
- Eh, Hill Avenue, i suposo que t'enviaré l'adreça.
- Ho comprovaré.
No facis res estúpid.
- Tot bé.
Assegureu-vos de comprovar darrere d'aquest gran televisor.
(la música de suspens continua)
- Aquí no hi ha ningú.
(música tensa)
Què tan gran és això?
75, 85?
Aposto que són 85.
(música tensa)
Així que què et sembla?
- Busco.
- Sí, sens dubte són 85.
(bip del dispositiu)
(picant a la paret)
(la música tensa continua)
(obertura de la porta)
- Oh Déu meu.
Aquest puto noi.
- [Harry] Sí?
- Harry, no ets un agent de policia.
Si us plau, digues-me que estàs donant la volta.
- Ho sento.
No puc fer això.
- Per què?
- Perquè vaig prometre no mentir-te.
Et trucaré quan tingui alguna cosa.
Però millor que aneu a Sin City
perquè no tornaré sense ella.
(en Chuck grunyeix)
(xerrada de ràdio policial)
- Senyora, no podeu (indistinta).
- Detectiu!
(grunyes) On és ella?
- Las Vegas.
- Bé, què, què farem?
- Hi aniré.
Et mantindré informat.
(música orquestral dramàtica)
Ho sento.
No hi pots anar.
Ets un civil.
Us prometo que us mantindré al dia de qualsevol informació que rebi.
Ho sento, això podria ser perillós.
(clic del cinturó de seguretat)
(sospira) D'acord.
Anem a Las Vegas. (el motor arrenca)
(música suau)
(música electrònica optimista)
(claxona del cotxe)
- Hola, benvinguts a Las Vegas Pennyland Hotel and Casino.
Ens visites avui?
- Si, si us plau.
- D'acord, tens una reserva?
- No estic tan organitzat.
- (riu lleugerament) D'acord, no et preocupis.
Quants hi ha al teu partit?
- Només jo mateix.
- Bé.
(clac del teclat)
Em pots dir com podria, eh, trobar informació
a la subhasta aquí a l'hotel?
-Hmm.
No he sentit a parlar de cap subhasta aquí al casino,
però qui sap?
Pot ser.
Només porto tres mesos aquí. (riu)
Una vegada van tenir una mostra d'art modern.
- Com puc trobar el senyor Remington?
- Un segon.
Joan?
John, senyor, eh-
- Harry Sumner.
- El senyor Sumner es pregunta on trobar el senyor Remington.
- L'espera el senyor Remington, senyor?
- Pots dir-li que sóc un bon amic del Sergio.
A veure si això sona.
- Només dona'm un moment.
(música tensa)
(clac de boles de billar)
- Fill de puta.
- Senyor Remington, el senyor Sumner està aquí per veure't.
- Oh, senyor Sumner.
Un plaer conèixer-te. - Hola.
- Llavors, com coneixeria aquest amic teu?
- Bé, entenc que treballa per a tu.
Proporcioneu-vos determinats béns, al seu torn,
ven a subhasta al teu hotel.
- Subhasta?
Aquest és un casino d'hotel de luxe.
L'única subhasta que vam fer aquí va ser fa cinc anys, i això
era recaptar diners per al districte escolar local.
Quan fa que coneixes aquest Sergio?
- Conec en Sergio des de fa temps.
-Hmm.
Bé, ho sento.
No sé què dir-te,
i tinc una conferència trucada propera,
doncs si em disculpes.
- Bé.
Bé, és una llàstima.
Esperava trobar bones ofertes anant a l'engròs,
saps què vull dir?
Potser estalviaré els meus diners per a fish and chips.
(música tensa)
(obertura de la porta)
- Harry, necessito que aturis el que estiguis fent.
Heu de fer un costat abans de trencar més lleis
o fer-te mal.
No ets un detectiu, Harry.
Deixa'm fer la meva feina.
Vaig enviar la documentació a Las Vegas per veure'l
si és prou bo per obtenir-nos una ordre.
- No vingueu al casino.
La Catia no és aquí.
- [Chuck] Com pots saber-ho?
- Qualsevol menor cridaria l'atenció per aquí.
I si vénen els policies i fan un espectacle de gossos i ponis,
Catia podria desaparèixer.
Només necessito més temps.
Has trobat en Sergio?
- Està a l'hospital.
Endevina per què.
- (riu lleugerament) Necessito que facis alguna cosa per mi.
- Què es?
(música tensa)
- Aleshores, per què està tan implicat aquest entrenador?
- Bé, evidentment li importa la teva filla.
- Però perquè?
És estrany, no?
- Crec que vol portar el teu fill a casa.
- Ella no és res per a ell.
Crec que és estrany que un home gran estigui tan preocupat
amb una noia jove.
Horripilant.
- La filla d'en Harry va ser assassinada fa quatre anys.
Un canalla la va treure a una cita, la va drogar,
la va violar, la va estrangular, la va deixar morir en una rasa.
Crec que està intentant que això no li passi a la Catia.
De totes maneres, on és el seu pare?
- Va marxar quan em vaig quedar embarassada.
Fots homes.
- Poques vegades, si mai, veig que passa el contrari
on una mare deixa els seus fills i fuig.
Vull dir, si és un cap de metanfetamina o un crackhead,
passa, però molt rar.
Estàs bé?
- Què passa en aquestes subhastes?
- Venen les noies al millor postor.
- Parles seriosament?
- Malauradament, sí.
- Què els passa?
- No crec que hauríem de parlar d'això ara mateix.
Hem de centrar-nos a trobar la teva filla.
(sonant de línia)
- [Operador] Departament de Policia del Metro de Las Vegas,
com et puc ajudar?
- Aquest és el detectiu de LAPD Chuck Monaghan,
insígnia número un-zero-un-cinc.
Necessito parlar amb el vostre grup de treball sobre tràfic de persones.
És una emergència.
(música orquestral dramàtica)
- [Rich] Li vaig córrer els plats.
Neteja.
- Què passa amb el seu crèdit?
- Neteja.
-Hmm.
(telèfon vibrant)
- És ell.
Ei, home.
-Eu, Rich.
Què passa, tiu?
Tu, eh, m'has deixat cinc missatges, home.
- On has estat?
Necessites contestar el telèfon quan et truco.
- Estava, eh, estava entrenant per a això, aquest 10 milles,
germà, i, eh, jo estava corrent per aquest turó,
i un gos va córrer davant meu i, eh,
Vaig caure força malament, home.
Però, però estic bé.
Jo, crec que encara puc executar-lo en dos mesos més o menys.
- Ens vas enviar un noi anomenat Harry al casino?
- Sí.
Harry, sí, segur.
- Per què carai li vas parlar de la subhasta?
-Ei, ei, home.
En Harry té massa, i, com, eh, vaig pensar que seria,
com, una referència, i, eh, (tartamudes)
i, saps, potser podria aconseguir una mica de commish, oi?
- No treballem així!
Quan hem fet una cosa així?
Què dimonis et passa?
I si fos policia?
- [Sergio] Harry a cop?
Nah, jo.
Harry és genial.
- Sergio, Dale Remington.
- (respira tremolat) Mister Remington.
Ho, com estàs?
- Com coneixes aquest home?
- Harry?
Um, ell, compra noies a Dubai.
Només busca unes noies americanes.
- Així que compra per a algú altre?
- Sí, de fet, jo, jo, Johnny em vaig presentar a ell.
Sí, Johnny.
Um, sí, (tartamudeig) treballen junts, home.
Ells, ells van molt enrere, jo.
- Sí, d'acord.
No tornis a fer això, Sergio.
No facis mai cap moviment sense trucar-nos abans.
Ja sabeu que hem d'analitzar els nostres compradors.
- Sí.
Ja saps, jo, jo, només estava pensant, com, eh-
- Aquest és el teu problema.
No t'ho pensis, Sergio.
Només fes.
(Sergio respira amb força)
- No està malament.
- Jo, obtindré, com, immunitat per això, oi,
i, eh, necessitaré, necessitaré, com,
protecció, home, perquè, jo, senyor Remington i, i,
i Rich, coneixen a tothom.
I, com, ei, home, podria acabar mort a la dutxa.
Tu, ja saps com va.
- A veure què podem fer.
(Sergio gemega)
- No t'oblidis de mi!
Merda, has d'escoltar la seva història.
Què passa amb el meu?
Em van trencar els braços!
Els meus dits!
T'ha costat prou.
Vinga.
(música tensa)
- Has de deixar-ho anar, Dale.
Estem bé per aquesta nit.
Un munt de noies fotutes.
- A ningú ja no li importa la calor que tenen les noies.
Aquesta és una economia global que necessita mà d'obra assequible
per sobreviure.
Hem d'allunyar-nos de les núvies, començar a pensar a l'engròs.
- Què fem ara?
- Oh, tinc algunes idees.
- Senyor Sumner!
Rich Barker, assistent personal de Mister Remington.
- Encantat de conèixer-te.
- El senyor Remington voldria saber-ho
si pots unir-te a ell per sopar a les sis de la tarda?
He millorat el teu allotjament.
Ara esteu a la suite 4901.
Bona sort.
- Gràcies, Rich.
(música tensa)
- [Chuck] Aleshores, com vas conèixer aquest tipus de Tom?
- La pregunta és, per què segueixo fent això?
- Fent què?
- Intentant trobar una figura paterna per a la Catia.
Ella és tan difícil.
- La trobarem.
- Què està intentant fer?
- Harry?
- [Chuck] Probablement una cosa realment estúpida.
(música tensa)
- Senyor Sumner. - Senyor Remington.
- Si us plau.
- [Harry] Gràcies.
(toc de campanes de l'ascensor)
(la porta de l'ascensor es tanca)
- M'agradaria disculpar-me per la mala comunicació abans.
Cal verificar.
- És clar.
Has parlat amb Sergio?
- Ho va explicar tot.
- T'ha dit que li vaig intentar comprar directament?
- Llavors, per què no?
- Va dir que no.
Pel que sembla, la lleialtat va abans dels beneficis.
Va dir que no era ètic.
(toc de campanes de l'ascensor)
(s'obre la porta de l'ascensor)
- Es bo saber-ho.
Ara, tens un bar complet a cada habitació, entremesos,
nevera totalment equipada, tot gratuït, és clar.
I, per cert, no hi ha càmeres de seguretat enlloc
a terra, ni tampoc hi havia càmeres a l'ascensor.
La subhasta començarà puntualment a les 11 de la nit,
tot 100% virtual, i, eh,
Ho hauria de dir un cop sortiu de l'habitació
un cop comenci la subhasta, no se us permetrà tornar a entrar.
Els licitadors guanyadors poden recollir el seu lot
en un lloc revelat al final de la subhasta.
El pagament s'esperarà totalment en efectiu, i també,
la quota de subhasta en el moment i lloc de lliurament.
Té vostè alguna pregunta?
- No.
Aquesta és una gran actualització dels llocs esquemàtics on he estat.
- Sí, estem orgullosos de l'excel·lència.
És per això que porto 10 anys en el negoci.
- Increïble. - Oh, sí.
Entens que coneixes a Johnny?
- No.
- Johnny McCoy?
- Johnny? - Hmm.
Abans feia la feina de Sergio.
- (tartamudeig) Reclutament?
- Sí, s'hi va anar molt bé.
Malauradament, vaig haver de deixar-lo anar.
Estava fent malbé la mercaderia.
Demà et parlaré.
Gaudeix de l'espectacle.
(música tensa)
(sonant de línia)
(lament de sirena llunyana)
(telèfon vibrant)
- Saps on és, Harry?
- Encara no.
Necessito més temps.
(en Chuck gemecs)
- Harry, aquest és el cap de policia del metro de Las Vegas,
Linda Michaels.
Sé que estàs fins als genolls en això, però en aquest moment,
hem de prendre el relleu.
Escolta, necessito que abandonis l'hotel en silenci
i trobareu els meus homes a l'altra banda del carrer.
T'informarem tan aviat com arribis aquí.
- No estic fent això.
- Què?
- Cap Micheals, no em perdré aquesta subhasta.
- No t'ho perdràs.
Un dels meus homes us duplicarà a la subhasta.
És per això que et necessitem aquí el més aviat possible.
- No, he de ser jo.
- Detectiu, aquí no tens jurisdicció.
- Personalment em vaig asseure davant de Remington.
He parlat amb Rich.
Coneixen la meva cara.
Coneixen la meva veu.
Chuck, (grunyes)
em trauràs aquest estúpid altaveu?
- Entenc les teves preocupacions aquí,
però hem de prendre el relleu a partir d'aquí.
- Chuck, treu-me de l'altaveu o penjo.
- Harry, has d'escoltar-la.
Ara és el seu funcionament.
- Algú escolta?
- No.
- Van ser ells, Chuck.
- [Chuck] Què?
- Johnny McCoy no estava sortint amb Jen.
- McCoy?
- Només era un reclutador de Remington, com Sergio.
- [Chuck] Merda.
- Els mataré.
- Harry!
- Mata a Remington, i jo mataré a Rich.
I no m'importa que em passi la resta de la meva vida a la presó.
Assegura't de posar-me al costat del bon vell Johnny
quan em portes.
-Harry Harry!
- Sí.
-Pensa en la Catia.
On és ella?
(música tensa)
Aquest puto noi.
- Qui és aquest imbècil?
- L'entrenador Sumner?
Vull dir, Harry Sumner?
Li diem entrenador.
- Quin és el seu rang?
- [Jane] El seu rang?
- Disculpeu, senyora, però heu de sortir.
No pots mantenir-
- Està intentant trobar la meva filla,
i estàs preocupat pel seu rang?
Si no pots fer res per trobar-la,
aleshores allunya't del seu camí.
- Jane, entenc com et sents,
i prometo que faré tot el que pugui
per recuperar la teva filla, però et necessito
per favor sortir.
- La portaré a buscar menjar.
Tornaré.
Si tinc notícies d'en Harry, t'ho faré saber.
- No m'asseuré a esperar-te.
- Dóna'm cinc minuts.
- Bon vespre Senyor.
Puc lliscar la teva targeta, si us plau?
(el dispositiu sona)
Cinquena planta, suite cinc.
L'habitació es desbloquejarà per a tu,
però si decideixes sortir, no hi haurà cap reentrada.
(elevador de campana)
Gràcies senyor.
(tancament de la porta de l'ascensor)
(música tensa)
(la música tensa continua)
(música rock alegre)
(la música rock optimista continua)
- Nena, et faré el meu amic.
Atenes t'estimarà.
Ella serà meva!
Això està bé.
La putada Trig la portarà de tornada a Atenes!
(la música rock optimista continua)
Vinga.
- Merda.
- Vinga!
A veure quant en tens.
Va, va, va!
(la música rock optimista continua)
Vi, Vitz VT.
Orient, Edat, V,
Vee-ta,
Aston vintage.
Vintage Aston 22.
(música tensa) (telèfon vibrant)
- Què està passant, Harry?
- Necessites trobar un vell Aston Martin
estacionat al terreny del casino.
- Estàs a la subhasta?
- No és el que penses.
Només està a la pantalla d'una televisió.
La Catia no és aquí.
Aquí no hi ha ningú.
Estic tot sol en una habitació sense finestres.
No sé si tothom està en llocs diferents o si ho són
al mateix pis.
Tenen a Catia a la subhasta com a "Sonya".
i això, aquest canalla no deixa de superar-me cada cop.
- Què vols dir amb una oferta, Harry?
Què estàs fent?
- Bé, què he de fer?
- Què fas per diners?
- Només has de trobar un Aston Martin vell a l'aparcament,
o truqueu a la recepció i digueu-los que el remolquen.
Necessito aquest gall d'aquí.
Ho necessito ara.
- De quin color és el cotxe?
- No ho sé.
Només sé que és vintage.
Ha de ser fàcil de detectar.
- Deixa'm que et torni.
- Alguna cosa?
- No.
Estic buscant, però no veig cap clàssic.
Majoritàriament cotxes esportius.
- Tenen un garatge subterrani?
- No, aquesta és la seva única estructura d'aparcament.
- Has dit un Aston Martin, oi?
- Un clàssic.
- Res de res.
De fet, només hi ha un Aston Martin
en tota l'estructura, però és nou.
És un 22 Vantage.
- Què has dit?
- Aston Martin Vantage.
- Va dir: "Vintage", però volia dir, potser, "Vantage".
- [Oficial] Aposto que és el teu cotxe.
(telèfon vibrant)
- Parla! - Senyor Jung?
Aquest és Dale Remington.
Acabo de rebre una trucada del departament de policia de Las Vegas
informant-me que el teu cotxe està a punt de ser confiscat
de l'aparcament de l'hotel per una ordre?
- Una ordre?
Això no té sentit.
- Bé, necessito que t'ocupis d'això immediatament.
Com podeu entendre, no ens podem permetre cap risc.
- Pots dir-los que esperin, puta?
- No, de moment no els tinc al telèfon.
Acabo de rebre una trucada telefònica de la recepció.
Ens veiem d'aquí a quatre setmanes, senyor.
- Mare de puta!
Merda!
(parlant llengua estrangera)
Merda!
La pots tenir, puta!
Cony!
- Gràcies, Chuck.
(música tensa)
(música intensa)
Merda! (respira amb força)
(elevador de campana)
- Puc ajudar-lo, senyor? (grunyits)
(música de suspens)
- On és ella?
(Dale grunyint)
(ampolles rebentant)
On és ella?
(vidres trencant) (Dale grunyint)
(Dale bocabadat)
La noia de la subhasta, Sonya, on és?
- Senyor Sumner, em sap greu que no hagi guanyat
la teva primera subhasta,
però el que estàs fent és completament inadequat, senyor!
- M'estàs parlant d'inapropiat, xuclador?
(tots dos grunyint)
- No sé qui és!
Necessito un número d'estoc.
Rich s'encarrega de tots els lliuraments.
(es trenca els ossos) (Dale crida)
Perquè fas això?
(es trenca els ossos) (Dale cridant)
(Vidres trencant) (Dale gemegant)
- Només sóc el missatger, Dale,
perquè el teu fill Johnny m'ha enviat.
- No sé de què dimonis estàs parlant!
- El vau abandonar a la presó fa quatre anys, recordeu?
- He pagat a aquell puto fill de puta!
- Pel que sembla no n'hi ha prou.
Ara té amics més grans que tu.
T'ha venut al meu cap, i el meu cap a tu
als federals.
- Joder!
Li dius a Johnny que és mort!
No durarà un dia fora sense la meva protecció!
(corbates de cremallera rascant)
(Dale gemegant)
- Fins a la vista, Vegas.
(es tanca la tapa del maleter)
- Las Vegas Airport, hangar 12.
Sis-set-quatre Skylight Lane.
- Ho tinc.
- [Chuck] Et trobaré allà.
- D'acord, gent.
Las Vegas Airport.
No s'enlaira cap avió privat fins que no ho buide.
No hi ha cotxes, camions surten de l'aeroport fins que no ho buide.
Tenim una oportunitat en això.
Anem, anem!
(lladruc del gos llunyà) (música tensa)
(xoc de tanca)
(trucant a la porta)
(truc a la porta)
- Què passa?
- No m'esperava això.
- Què?
- Estic aquí per buscar la Sonya.
- OMS? - Sonia.
Stock 9-10.
Els plans canvien.
Estic aquí per... - Ei, ei, ei.
No pots entrar aquí, home.
Ei, surt d'aquí la merda.
- Qui carai és aquest?
- No ho sé.
- Quina dimonis és l'hora?
- Què dimonis et passa, vell?
- 1:30 h
- 1:30?
Hauries de deixar anar aquesta noia
al comprador fa mitja hora.
- Quina noia?
- 9-10
Sonia.
Mira, t'ha trucat dues vegades, boig.
Només tens una feina, o la lluita va ser tan bona?
- No, jo, no era...
D'acord, estava mirant la baralla,
però no he rebut cap trucada ni cap missatge de text en tot el dia.
T'ha trucat?
- No.
- Tinc aquest telèfon des d'aquest matí.
Fins i tot vaig imprimir l'agenda.
Tinc tots els noms aquí.
Llavors què va passar?
- Això és el que va passar.
Aquesta merda.
Això és el que va passar.
Només porta-la aquí perquè pugui marxar.
- No sé qui ets, Jack.
- Sóc el tipus que van contractar per arreglar la teva merda.
Si teniu algun problema amb això, parleu amb Dale Remington
Pel matí.
- Només trucaré a en Rich.
- No, el trucaré.
Vas a buscar-la.
- Endavant, et seguiré perquè no et perdis.
- Què has dit?
- Si aquesta noia no travessa la ciutat en 20 minuts,
perdem 200.000 dòlars, i m'asseguraré que Dale sàpiga qui i per què.
- Fes-ho.
Només agafa'l.
Fes-ho.
Millor que siguis legítim, home.
(música tensa)
(obertura de la porta)
(música dramàtica)
- Quin?
És ella? - Tu, vine aquí.
(cadenes tintinejant)
Això és tot.
- 9-10
Sí, aquesta és ella. - Això és tot.
- Entrenador? Sí.
- Vinga, només... - El coneixes?
- Què està passant?
- Vine amb mi.
Només Vine. - Va, va, espera.
-Eres tu? - No.
Anem... - Ets tu, fill de puta?
- Què està passant?
- Per què has fet això?
- Què dimonis et passa?
(tots dos grunyint)
(música de suspens)
(tots dos grunyint)
-Càtia, va.
Vinga, vinga, tots.
Tots, vinga.
Som-hi. - Va anem.
Va, va, va, va, va, va, va.
- [Harry] Estàs tot bé.
És hora de marxar.
Estàs preparat? - Ei, has dit una noia.
- Els plans han canviat.
Ara són tots ells.
- Què vols dir, ara són tots?
- No has rebut el meu text?
- No, no he entès el teu...
De fet, qui carai et donaria el meu número, home?
- Vosaltres i el vostre text.
- On és en Roy?
- Roy va ser detingut.
(obertura de la porta) (música tensa)
- Va, va, va, què coi està passant aquí?
- Aquest tipus, acaba de sortir del puto èter.
Em diu que Dale va canviar els plans.
- Treu-los d'aquí.
M'encarregaré d'això.
- [James] Vine aquí.
- Se suposa que tinc aquestes noies
va pujar immediatament a un avió.
- Espera.
- En Remington està d'acord.
Volia assegurar-se que les imatges coincidís amb, vull dir,
ja saps, era només perquè ell pugui estar segur.
- No respon.
- [Harry] Sí, probablement no ho farà.
- Sí, per què no?
- Bé, és que, merda com això passa
tot el temps.
Està, eh, està detingut per la policia.
Ho sento.
- Què?
- Sí.
Sí, el teu noi Johnny, ell, uh, s'ha fotut a tots.
- En Johnny ens va follar?
- Sí.
T'ha entregat a l'FBI.
De fet, ara mateix t'estan esperant al casino.
Sergio, també està detingut.
Tot això va ser idea de Johnny.
- Johnny ens va vendre a l'FBI?
Merda, aquesta és una puta història boja, home.
He conegut a Johnny la major part de la meva vida.
Ha tingut un milió d'oportunitats de follar-me,
encara no ho va fer mai.
- Bé, ja saps què diuen.
- Saps per què està a la presó?
- Sí, perquè va violar i assassinar una noia.
- No va fer una merda.
- Què?
- Se la va follar.
Me la va portar.
Es va despertar massa d'hora, va començar un fotut motí,
així que vaig haver d'apropar-me i apretar-li la gola.
Johnny va prendre tot el cop per mi.
No mireu les notícies, senyor Sumner?
- La vas matar.
- Et conec.
He vist la teva foto.
Tu ets el pare!
- Per tant, deixa'm entendre això.
La meva filla es desperta, lligada a la part posterior d'una furgoneta,
i perquè la perd i s'enfada una mica,
la mates per això?
Bé, va cridar?
Tenia por?
Tenia por per la seva vida?
Alguna cosa d'això et sona irracional?
(tots dos grunyint) (música de suspens)
(Harry grunyint)
(música orquestral plena de suspens)
- Morir, fill de puta.
(trets de pistola) (grunyits rics)
(cossos sorollosos)
(música orquestral dramàtica)
- Harry!
No ho facis.
(la música orquestral dramàtica continua)
(Sirena xiulant)
(totes xerrades) (xerrada de la policia)
- Harry.
- Què?
- Gràcies a això, vam trobar diverses noies.
Bona feina.
Molt boig.
Tenim un problema, però.
No hi ha Dell Remington enlloc.
(tetons de tecles)
- Revisa el maleter del meu cotxe.
- Què?
- Oh, ho sento molt.
Ho sento molt.
Ets molt valent.
Ara tens la teva mare.
Manera d'anar.
(música dramàtica)
(Dale cridant)
- Merda.
(Dale grunyint)
Suposo que ets Dale Remington.
(Dale gemega)
(En Chuck riu)
(música alegre)
(tots ànims)
- Tot bé.
(tots gemeguen)
Bona jugada.
D'acord, a continuació.
Sí.
(tots ànims)
(tots gemeguen)
(les mans colpejant el terra) (indistinta)
Puja.
Això és.
- Sí!
Vaja!
Sí!
Vaja!
- No fem això.
- Acabo de fer-li el cul a la Ronda Rousey!
- Per què no actues com si haguessis guanyat abans?
(La Catia riu)
Bona jugada.
Molt bé, campió.
(música orquestral lleugera)
- Hola, Harry.
- Quines són les noticies?
Vessa-ho.
- És Johnny McCoy.
- No va sortir, oi?
- Sí, assassinat a la seva cel·la ahir a la nit.
- (riu lleugerament) No merda.
- Es diu que Dale Remington tenia un contracte amb Johnny.
- Això és una cosa menys que he de pensar.
Aquell tipus ha estat vivint sense lloguer al meu cap
durant massa temps.
- Bé.
Ei, pot ser massa aviat, però si no estàs ocupat,
Vaig tenir un cas difícil a l'oficina,
i no m'importaria fer alguns pensaments per tu.
Potser demà?
- Pot ser.
- Tens bons instints.
M'alegro de veure't, Harry.
- D'acord, home.
(música orquestral lleugera)
(la música orquestral lleugera continua)
(música orquestral dramàtica)
(la música orquestral dramàtica continua)
(música orquestral dramàtica)
(la música orquestral dramàtica continua)