Løgner!
De lyver!
Løgner!
Hvad sker der?
Squash!
Svar, når din mor kalder!
Ja, mor.
Hvem skal rydde op? Mor?
Squash!
Det var et uheld.
Undskyld.
Du er umulig.
Du fortjener en lussing.
- Nej, mor. - Det vil gøre ondt.
Nej!
MIT LIV SOM SQUASH
Hvor gammel er du?
Ni.
Var din mor sød over for dig?
Hun...
Hun drak mange øl.
Men hun lavede god kartoffelmos, og nogle gange havde vi det sjovt.
Ja.
Men ikke altid?
OK... Hvor er din far?
Her.
Og der er min fars kylling.
Mor sagde, han godt kan lide kyllinger.
Godt...
Nu tager jeg dig med til et sted, hvor der er andre børn som dig.
De har ingen forældre.
Men jeg har en mor!
Din mor er væk, Icare.
Jeg hedder Squash!
Squash...
Kaldte din mor dig det?
Jeg hedder Raymond.
- Kaldte din mor dig det? - Ja.
Skal vi flyve med din drage?
Kom så, knægt.
Goddag.
Det er Icare.
Men han vil hellere kaldes Squash.
Squash?
Det kaldte hans mor ham. Det er vigtigt for ham.
Ikke sandt? Kom.
Velkommen til Fontaines.
Squash.
Du skal nok få det godt her.
Jeg vil besøge dig.
- Farvel. - Farvel.
Kommer du med ind?
Gå med Rosy ovenpå.
Her er en stor skuffe til alle dine ting.
Se!
Jeg lader dig om det. Der er din seng.
Er alt i orden?
Læg dine ting i skuffen. Jeg venter udenfor.
Godmorgen.
Det er jeres nye ven Icare.
- Squash. - Ja, beklager.
Jeres nye ven Squash.
- Han ligner en kartoffel. - Hold op, Simon.
Stille, stille!
Jeg går igen.
- Vi ses, hr. Paul. - Vi ses.
Sæt dig.
Lad os fortsætte.
Som sagt, så er koen drøvtygger.
Den tygger drøv.
Den spiser græs første gang uden at tygge.
Så gylper den det op.
Og så tygger den det.
Vi ved ikke, hvorfor koen gør sådan...
Velkommen til fængslet, kartoffel!
Kartoflen skal nok nå langt!
Der er god plads derinde efter al den graven.
Hold op, Simon.
Flyt dig.
Hvorfor er du her, kartoffel?
Sig det.
Hvorfor er du her?
Der er kartofler på din tallerken.
Er du en kartoffelspisende kartoffel?
Er det ikke underligt? Han er kannibal!
Hold op, Simon.
Dine forældre smed dig ud.
Fordi dine forældre ikke længere ville have dig.
En rådden kartoffel.
- Op i kompostbunken. - Hold op.
Hold mund, din sladderhank!
Se! Alice vibrerer.
Hvorfor har du plaster på?
Rosy gav mig dem, fordi jeg havde hovedpine.
Hold så op med det der!
Jeg skal nok finde ud af, hvorfor du er her.
Jeg finder ud af det.
Endnu en idiot.
Så er det sengetid.
Gå op i sovesalen.
Godnat, drenge. Sov godt.
I aften går I lige i seng.
Squash sover allerede.
Har du tisset, Ahmed?
Det tror jeg nok.
- Tror eller ved? - Det tror jeg nok.
- Du er skør. - Ja, skør.
- Ahmed tisser i sengen. - Stop så.
- Kom nu! - Han slog mig!
Kys til jer alle sammen, og så slukker jeg lyset.
- Godnat. - Tak.
Vi ses i morgen.
Sover kartoflen?
Nej, kartoflen sover ikke.
Den vil ikke få nogen søvn i nat.
Den er højt oppe.
Lad mig prøve.
Se, hvordan den flyver.
Lad den være!
Jaså? Og hvis jeg ikke gør det?
Bruger du så din magiske tryllestav, Harry Kartoffel?
Harry Kartoffel? Sludder!
Slåskamp!
- Giv ham bank. - Kung-fu, Squash!
Du rører ikke min drage igen. Er du med?
Nej, jeg er ikke med.
Hvis du rører mine ting igen, brækker jeg armen på dig.
Fedt, Squash!
- Det er for meget. - Han er for stærk.
Vi spillede fodbold, og han angreb bagfra.
Han sprang på mig.
Squash? Du siger ikke noget.
Jeg vil gerne hjem til min mor.
Vent udenfor, Simon.
Det er ikke muligt, Squash.
Din mor er væk. Hun er i himmelen.
Men du skal nok få det godt her.
Det lover jeg.
Kartoffel!
Squash!
Mine forældre tog narkotika.
Begge to.
Hele tiden.
Så jeg kom herhen.
Vil du fortælle mig, hvorfor du er her?
Jeg ved, hvorfor de andre er her.
Jeg kender deres historier.
Det er Bea, Hendes mor blev deporteret.
Hun blev sendt tilbage til Afrika, men Bea gik i skole.
Jujube. Hans mor åbner og lukker hele tiden køleskabet.
Åbn, luk... Hele tiden.
Eller også gør hun toiletterne rent i ugevis.
Hun er en skør kugle.
Kom så. Skyd.
Ahmeds far begik væbnet røveri.
Forestil dig det. Et væbnet røveri.
På en tankstation. For at købe Nike-sko til ham.
Skal jeg kalde på Rosy?
Alices far gjorde væmmelige ting ved hende. Ulækre ting.
Jeg ved ikke hvad...
Alice havde mareridt hver nat.
Han er i fængsel nu.
Jeg tror, jeg slog min mor ihjel.
Det var ikke min mening.
Jeg gjorde det ikke med vilje.
Vi er alle sammen ens.
Der er ingen tilbage, der elsker os.
Om morgenen står vi op...
Og Ahmed havde tisset i sengen igen.
Så vasker vi os.
Bare ikke Simon. Han lader, som om han vasker sig.
Jujube spiser tandpastaen.
Hans mor sagde til ham, at det var sundt.
Det er en orangutang.
En gorilla.
I skolen fortæller hr. Paul os om de mennesker, som var her før os.
De levede uden sæbe. Og de gik aldrig i bad.
Ligesom Simon.
Hr.!
Så spørger Jujube, om han må gå hen til sygeplejersken.
På grund af tandpastaen.
Imens spiller vi Cro-Magnon.
Det er godt. Det lyder sjovt.
Ja, det er sjovt.
Hvad er der galt?
Det vil ikke være rart, når du ikke kommer mere.
Tror du, jeg kommer, fordi jeg skal?
- Det er dit arbejde. - Nej, det er det ikke.
Jeg besøger dig, fordi jeg kan lide dig.
Jeg kan også lide dig.
De kan ikke lide betjente.
Ahmed tror, du sendte hans far i fængsel.
Goddag.
Mor!
Hvad søren vil hun?
Kom så. Af sted.
Flyt rumpen. Vi har ikke hele dagen.
Javel...
Hun er ikke særlig charmerende.
Hun er sikkert på værelset.
Den lille stakkel.
Det er så svært.
Nej, hun er her ikke.
Hun må være ude i gården.
Jeg hedder Camille.
Jeg hedder Squash.
Halløj, nyankomne! Fortæl os, hvorfor du er her.
- Er du chefen her? - Ja.
- Skal vi gøre, hvad du siger? - Ja, nemlig.
Sådan taler man til piger!
Ok.
Jeg er her...
fordi hver morgen...
Min mor...
Hun tvang mig...
til at gå i skole udklædt som dinosaur.
Jaså?
Du skal ikke lave sjov.
Pas på. Jeg ville ikke grine, hvis jeg var dig.
Jeg kan godt lide dinosaurer.
I er underlige!
Vi ses, boss.
- Simon? - Ja?
Må jeg spørge om noget?
- Ved du, hvordan man gør det? - Hvad?
Det der med drenge og piger.
Ja, mine forældre havde film.
Det er underligt. Man skal vrikke lidt.
Og så vrikker pigen også, og så...
- Bang! - Eksploderer tissemanden?
- Ja, den eksploderer. - Helt ærligt, Simon!
Man er udmattet.
- Jeg er så træt. - Hvad sker der med pigerne?
Pigerne sveder meget, og de siger hele tiden, at de er enige.
Ja, ja, ja!
Åh!
Du er tavs, Squash.
Squash?
Det er, fordi han er forelsket.
Er du forelsket?
Sludder!
Det er tydeligt, at du er forelsket i Camille.
Nej, jeg vil bare gerne vide, hvorfor hun er her.
Vi ved, hvorfor hun er her. På grund af dinosauren.
Jeg ved, hvorfor hun er her.
Vil du virkelig gerne vide, hvorfor hun er her?
- Er du sikker? - Stille!
- Hvad nu, hvis de opdager os? - Vil du vide det?
Ja.
Hold den.
Her er den.
Interessant.
Hvis I virkelig gerne vil vide det... Hun slog en dreng ihjel.
- Fordi han var forelsket i hende. - Hvad?
Du må hellere passe på.
Din tøs har et problem med drenge med grøntsagsnavne.
Drengen hed Gulerod.
- Hold op! - Du er bange, ikke?
Hendes far slog hendes mor ihjel.
Fordi hun elskede en anden.
Og...
- Han begik selvmord. - Lad mig se.
Der står også, at Camille så det hele. Se.
Åh, ja...
Man kan se det i hendes øjne.
At hun så det hele.
Se, Jujube!
Det hedder "forspil".
Hvis Rosy lå i en seng med hr. Paul,
ville hun svede ti gange mere.
Og hr. Pauls tissemand ville eksplodere.
- Passer det, Simon? - Ja da.
Det er ulækkert.
Det er bare, fordi han er forelsket.
Han holder om hende, fordi han er bange for, hun vil forlade ham.
Nåh!
Er I klar til at se sne?
- Hr.! - Ja, Ahmed?
Jeg har et spørgsmål. Er din tissemand i orden?
Hvad er det, du siger?
Hvis hans tissemand eksploderer, får vi ikke set sne.
Hvad er det, kartoffel?
- Du rører den ikke! - Kartoflen er en drukkenbolt.
Giv mig den! Den tilhørte min mor.
- Rør den ikke. - Fald ned.
Det er koldt her.
- Hvem er tørstig? - Mig!
Opfør dig ordentligt.
Dine skibriller er seje.
Jeg kan se mig selv.
- Vil du prøve dem? - Ja.
Det er klasse!
Hvad er det her?
Din lille tyv!
Hvor er din mor?
Hun tog med en mand, og hun vil ikke se mig mere.
- Og din far? - Han er i fængsel.
Du er en tyv og en løgner.
Jeg lyver ikke.
Kom så, skat. Lad os gå.
Jeg er ikke en løgner. Jeg lyver ikke.
Kom så!
Sejt!
Pas på!
Vi kører hurtigere.
Se der!
Hans mor er pæn.
Hun er måske ikke hans mor.
Sover du?
Nej.
Sover du?
Det gør jeg heller ikke.
Og du?
Stadig ikke.
Kom.
Jeg har noget til dig. Til din fødselsdag.
Jeg har allerede haft fødselsdag.
Ja, men vi kendte ikke hinanden for tre måneder siden.
Så jeg kunne ikke lave en gave til dig. Værsgo.
Hvordan ved du, at min fødselsdag var for tre måneder siden?
Jeg sneg mig ind på fru Papineaus kontor.
Så du ved alt?
Ja.
Da mine forældre døde, flyttede jeg hen til min moster.
Hende, som kom med mig forleden.
Hun er en heks.
Når vi er alene, råber hun ad mig hele tiden.
Børnehjemmet er godt.
Jeg drømmer nogle gange, jeg er voksen og stadig sammen med min mor.
Hun taler stadig med sig selv og drikker øl.
Og jeg drikker også meget.
Jeg er glad for, at det aldrig vil ske.
Hvis jeg ikke var kommet hertil, havde jeg aldrig mødt dig.
Hvor har I været?
Eksploderede din tissemand?
Vi nød sneen. Vi tager af sted i morgen.
Jeg vil ikke af sted. Jeg drømte om at se sneen.
Og om at ride på en hest.
Sneboldekamp! Pigerne mod drengene.
Vi har ikke mere ammunition.
Hej, Raymond. Alt er i orden.
Der er sket noget utroligt.
Hør her, Ahmed. Hvis du lægger hånden her, sker der noget.
Rosy er gravid.
- Kan du mærke den? - Ja.
Det er hr. Pauls tissemands skyld.
Vi var bange for, at hun ville forlade os.
Hun sagde, han vil blive alles lillebror.
Vi bestemte os for at kalde ham Edderkoppemanden.
Jeg glæder mig til at se dig.
Der var noget andet, jeg ville fortælle dig.
Den nye pige hedder Camille.
362, 363, 364, 365...
- Hvad er din rekord? - Min rekord er 747.
- Du er dygtig. - Jeg vil gerne nå 1.000.
Jeg læste, at verdensrekorden er 27.057.
Pigen hoppede i 13 timer. Kan du forestille dig det?
Ikke dårligt.
347, 348, 349...
3, 2, 1...
Mor!
Åh, nej! Hvad søren laver hun her?
Camille?
- Jeg forstår det ikke. - Hun vil ikke se mig.
- Jeg så jer godt. - Hvad laver du?
- Ikke noget. - Hvad er det for et brev?
- Det er et brev fra min mor. - Skal du ikke åbne det?
Jeg er god til at åbne breve. Giv mig det.
- En MP3! - Du er heldig.
- Er der også et brev? - Nej.
Desværre ikke.
- Jeg beklager, men... - Hun er traumatiseret.
Hun vil ikke svigte sin stakkels mor, og...
Det er muligt. Denne tragedie må have chokeret hende.
Vær tålmodig.
Hun ville have tid nok, hvis hun boede hos mig.
Lad os se, hvordan weekenden går.
Det er ulækkert.
Lad os gå.
- Hvad sker der? - Vi så Camilles moster.
Det er uhyggeligt, når man ser hende tæt på.
Stakkels Camille. Jeg ville ikke bo hos sådan en kvinde.
- Gudskelov, skal hun ikke bo her. - Det skal hun da.
Det sagde fru Papineau.
Hvad?
Der er noget, jeg ikke forstår.
Hvorfor vil hun have dig til at bo, hvis hun ikke kan lide dig?
For pengenes skyld. Hvis jeg bor hos hende, får hun en masse penge.
Hvis jeg skal bo hos hende, slår jeg mig selv ihjel.
Eller også slår jeg hende ihjel.
Jeg lader dig ikke gå.
Mor!
Er du klar? Skal vi gå?
- Undskyld, de... - De kan ikke lide betjente.
Vent her, så fortæller jeg fru Papineau, at vi tager af sted.
- Den er tung. - Meget tung.
Skynd jer.
Næste gang slår jeg dine venner!
Din taske er stor.
Lad os køre.
Du er meget stille.
Pigen, du fortalte mig om...
Hvordan er hun?
Ikke værst.
Ikke andet?
Du lød mere entusiastisk i brevene.
Hendes hår...
Hun har blødt hår.
Langt...
Og hendes øjne ser lige igennem mig.
Hvilken farve har de?
- Hvad søren? - Camille skulle med.
- Hvorfor spurgte du ikke? - Hendes moster havde sagt nej.
- Vi kører tilbage. - Nej.
Hvis jeg tager tilbage, bliver jeg sendt hen til min moster. Hun slår mig.
Godt...
Men jeg må sige det til børnehjemmet.
Ja...
Ja, fint.
Ja, det er fint.
Jeg spørger hendes moster.
Er alt i orden, Squash?
Det er mit hjem.
Vil du indenfor?
Hvad er det?
Der målte min mor mig.
Her... Det var det år, hvor jeg gik om.
Og her forlod min far os.
Og her...
Det kan jeg ikke huske.
Du er i hvert fald vokset meget.
Pas på, Raymond!
Pas på! Duk jer!
Jeg ville være en dårlig cowboy.
Her med det.
Sejt!
- Vi havde en pistol derhjemme. - Ligesom i en western?
Min far lærte mig at skyde.
Han...
Og...
Jeg er med.
Vi vil gerne have den største bamse.
- Dine børn er smukke. - De er ikke mine...
Tak.
- Hun gik sammen med Squash. - Hvem er Squash?
Icare. Sammen med betjenten.
En squash og en betjent? Hvad skal det forestille?
- Hun gemte sig i bilen... - En betjent, som stjæler børn?
Kalder I det en høflig mand?
Hun gemte sig i bilen. Han vidste det ikke.
Men hun ville tydeligvis ikke tilbringe weekenden sammen med dig.
Camille skal være sammen med mig i weekenden.
- Hvor bor denne mand? - Det er Camilles valg.
Hold op! Børn har ingen valg.
Jeg henter hende.
Undskyld mig!
Vil du give Camille den her?
Hvad er det?
Den bringer hende lykke. Hun glemte den.
Hvis den bringer hende lykke, så ændrer det alt.
Er det dig som barn?
- Nej, det er min søn. - Har du en søn?
Ja, men han bor langt væk. Jeg ser ham ikke mere.
Nogle gange forlader børn deres forældre.
Skal vi fortsætte?
- Det er en jungle. - Jeg kan lide planter.
Skal vi sove her?
- Er det i orden med jer? - Ja.
Stop!
Du ved... I bussen...
Jeg sov ikke.
De er ikke i seng.
Og de gør uartige ting sammen.
Kom, min skat. Vi skal hjem.
Du blev kidnappet af en betjent. Utroligt!
Slip mig!
- Slip hende. - Jeg klager.
Camille ville ikke være hos dig. Det forstår jeg.
Jeg klager. Hun skal med mig.
Og dommeren vil være på min side.
Det var ikke nogen god ide. Jeg hallucinerer.
Pomfritten siger noget.
Hvad siger den? Siger den: "Spis mig, fede!"
Hvad foregår der her?
Spiser I ikke? Kan I ikke lide det?
Vi sultestrejker, indtil Camille kommer tilbage.
Camille skal nok komme tilbage.
Hun skal tale med dommeren.
Han bestemmer, om mosteren må beholde hende.
"Kære Camille."
"Efter du tog af sted, griner vi aldrig mere."
"Vi prøvede at sultestrejke, men det virkede ikke."
"Og Beatrices mor kom."
"Hun gemte sig i Rosys arme."
Jeg vil være hos dig.
"Og Ahmed tissede i sengen igen."
Hvad ...?
1, 2. 1, 2.
Det er Simon. Løft armen, hvis du kan høre mig.
Nej, den anden.
Undskyld, jeg kunne ikke lade være med at drille.
Det ser sort ud.
Hør efter.
Du er en dum kælling ligesom din mor.
Men din dumhed kommer mig til gode.
- Camille er her. - Det vil dommeren ikke kunne lide.
Du har gravet din egen grav, din dumme pige.
Ærede dommer, jeg vil give hende en fremragende uddannelse.
Sunde omgivelser, et godt hjem og masser af kærlighed.
Jeg elsker hende som min egen datter.
Og Camille og jeg kommer godt ud af det sammen.
Hun virker ikke særlig glad.
Du må forstå, at efter det traume, hun blev udsat for...
Hun må føle, at hun svigter sin mor.
Hvad siger du, Camille? Vil du gerne bo hos din moster?
Efter hvad der skete, er jeg urolig for hendes sikkerhed i denne...
institution, hvis slappe linje er uden modstykke.
Du er en dum kælling ligesom din mor.
Du stak af med en dreng. Skam dig! Børnehjemmet er elendigt.
Hit med den!
Det vil dommeren ikke kunne lide!
Giv mig den!
Stop, stop!
Du har gravet din egen grav.
- Hvad skal du forestille, Alice? - En pirat.
- Hvad skal du forestille? - En mumie.
- Hvad skal du forestille, Beatrice? - Camille.
Hvilke evner har du, super-Squash?
Kan du få grøntsager til at vokse hurtigere?
Hvad skal du forestille? En skør person?
Hvem var det nu, der reddede dig?
Han skal forestille en betjent.
Pas på. Jeg kan ikke lide betjente.
Men jeg beholder hatten.
- Hvornår kommer du tilbage? - Snart.
Hvornår?
Squash...
Jeg talte med dommeren.
Jeg talte med dommeren, fordi jeg gerne vil være din plejefar.
Din og Camilles.
- Skal vi bo hos dig? - Ja.
Bliver du vores familie? Selvom du er alene.
Ja.
I skal bo i mit hus sammen med mig.
Det bliver jeres hjem.
Hvis I har lyst.
- Ved Camille det godt? - Ja, dommeren fortalte hende det.
Hvad sagde hun?
Det ved jeg ikke. Men I har tid til at tænke over det.
Du og Camille. Ok?
Godt. Vi ses snart, knægt.
Vi ses, Raymond.
Jeg vil gerne takke jer, fordi I reddede mit liv.
Især Simon. Tak.
Jeg havde aldrig troet...
at livet kunne være så godt. Sammen med jer er det rigtig fedt.
- Vi bliver sammen for evigt. - Sejt!
Nej, det passer ikke. Vi bliver ikke sammen for evigt.
Camille og Squash flytter hen til betjenten, for at det ikke skal være løgn.
Simon?
Vi rejser ikke.
Vi vil blive her.
Det er ikke fair, hvis vi rejser. Det er rart at være sammen her.
Simon...
I skal rejse.
Det sker meget sjældent, at nogen adopterer store børn som os.
- Ja... - I skal rejse for vores skyld.
Er du med?
En betjent og en superhelt giver hinanden et knus.
Er det ikke underligt?
Simon, lidt mere til venstre.
Sådan.
Rør jer ikke.
Hold op med at pjatte.
Kom nu. Det er et ordentligt billede.
Er I klar?
Smil.
Ja!
Smut så, super-Squash.
Farvel.
Lad os løbe om kap. Den, der kommer sidst...
skal vaske mine bukser for evigt.
I dag blev I mine børn.
Kan du lide det?
- Er alt i orden? - Ja.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg græder.
Nogle gange græder vi, fordi vi er glade.
Ikke sandt, Raymond?
Jo...
"Kære Simon."
"Du sagde, børnehjemmet var til dem, som ingen elsker."
"Men du tager fejl, for vi har ikke glemt dig."
"Heller ikke de andre."
Han åbnede øjnene.
Han vil ikke slippe.
- Hvad hedder han? - Antoine.
- Det er pænt. - Ja, men Edderkoppemanden er bedre.
Skal han bo her hele tiden?
Nej.
- Kun, hvis du forlader ham. - Det gør jeg ikke.
Heller ikke... hvis han er grim?
- Eller hvis han lugter af bæ? - Eller hvis han græder konstant?
- Eller hvis han tisser i sengen? - Hvis han er dårlig i skolen?
- Eller hvis han er dum? - Eller hvis han spiser grimt?
Eller hvis han glemmer sit navn, og hans fødder stinker?
Eller hvis han er utålelig og hele tiden råber?
Eller hvis han prutter?
- Eller hvis han skriver på væggen? - Eller hvis han vil være betjent?
Eller...
Eller hvis hans hals er lige så lang som en girafs?
Eller hvis han bliver punker?
Tekster: Sub-Ti, London www.subti.com