- Helvete! Sykkelen min. - Drittsekk.
Niks, kamerat.
- Er du ledig? - Hjertet mitt tilhører en annen.
Kan du overtales?
Du gjør meg myk. Hvem skal jeg drepe for de pengene?
Jeg må være på flyplassen om tjue minutter.
Da spiser jeg sandwichen min først. Hopp inn.
Jeg skulle akkurat til å prøve noe nytt utstyr.
- Er det greit med litt musikk? - Ja, bare vi kjører snart.
Da drar vi.
Gatene er tomme om vinteren. Fint når man vil se byen.
Ja, det er bra.
Nå har vi daffet rundt lenge nok. Fest beltet. Vi skal opp i 3. gir.
Helt i orden.
Jeg har ingen småpenger.
- Var ikke det lille Daniel? - Hvem ellers? Luftvåpenet?
Han er visst i storform. De tar ham visst ikke i dag heller.
Vent og se. Gendarmene har fått et nytt våpen.
- Skal de skyte ham med fiken? - Det er et hemmelig våpen.
Det skjer ikke mye i dag.
- Jøss! 298 km/t. - Hvit taxi ble målt til 298 km/t.
Jeg gjentar: 298 km/t.
Mottatt. Vi stopper ham.
- Jeg trodde de hadde sovnet. - Det er en politibil.
Nei, det er vennene mine. Vi leker bare litt her om våren.
- Ta nummeret hans. - Klart.
Det er ikke noe nummer. Det er en e-mail.
Nå braker det løs. Hold deg fast.
- Hvorfor stopper du? - Jeg har gassen i bunn.
- Nitrogen? - Nei, en kollega har en bar.
Det er først og fremst Pastis. Du kan få adressen til baren.
- Er det ikke TGV-toget? - Jo, det ligger godt i svingene.
Men på rette strekninger er det litt langsomt.
- Hvor vil du av? - Her. Det er fint.
19 minutter og 32 sekunder.
Hatten av for det. Kundene pleier ikke å klare det.
Så snart jeg stopper, er det hodet ned i posen.
- Sikker på at du vil av her? - Ja.
Nå er jeg med.
Takk for hjelpen.
Si meg, har vi ikke møtt hverandre før?
Da ville jeg ha husket det. God tur.
Emilien vil ikke tro det.
- Hva skjer? - Det var bare et mareritt.
Bare legg deg og sov igjen, skatt.
- Hva gjør du? - Jeg har ikke sovet på åtte måneder.
- På grunn av den banden? - Ja. Jeg kan ikke tenke på annet.
Nei, og jeg har prøvd å fortelle deg noe.
Det er umulig å få kloa i dem.
- Hørte du hva jeg sa? - Ja. 37 kupp utkledd som julenisser.
- Og du tror vel ikke på julenissen? - Hva finner de på nå før jul?
Jeg vet godt hva du skal få av meg.
Det er et spørsmål om ære, Pétra. De skal i buret før jul.
- Og jeg skal snakke med deg før jul. - Da sier vi det.
- Hva skal du? - På arbeid.
Den er tre om natten.
Det er den sannelig. Ja, da er det ikke så mye trafikk.
- Det er det i hvert fall ikke nå. - Fint nok.
Vi ses på stasjonen.
- Jeg vil gjerne lage en avtale. - Er du allerede våken, Lilly?
- Ja, for typen min mekker bil. - Gjør jeg vel ikke.
Det er vinter, så jeg justerer henne litt, i tilfelle det blir glatt.
Installer en radiator i senga mi, så jeg ikke ligger og fryser alene.
Det gjør jeg nemlig året rundt.
Ikke rør meg med de svarte labbene. Da må jeg bruke skurepulver.
Skurepulver?
Det bruker man til at skure gryter og panner og tosker som meg.
- Jeg vasker meg og kommer. - Nei, nei, nei.
Du vasker deg, vi venter en time på at White Spirit-lukten forsvinner, -
- og så er det på tide å dra på jobb.
Du er i storform, hva? Du sov da jeg kom hjem.
Jeg var ikke trøtt, og dette er bedre enn å sitte foran idiotkassen.
- Daniel, vi har ikke tv. - Det er mest prinsippet.
Vi har verken tv, musikk, gardiner eller sofa.
Ikke én vase, men hva skulle jeg med det?
Vi har kjøleskap, men det er fullt av lyspærer.
Badet oser bensin, vaskemaskinen lukter voks -
- og klesskapet er så fullt av dekk at jeg ikke kan se klærne.
Og så har vi ethvert moderne pars drøm: Et verksted.
- Har du menstruasjon eller hva? - Nei, nettopp ikke.
Jeg er lei av å bo i et verksted. Jeg er en kvinne.
En kvinne er ikke bare en smilende ting med myk hud, -
- men et tenkende vesen, som setter pris på en anelse komfort.
Bare fordi man skrur litt. Kvinner, altså.
White Spirit lukter da godt.
- Hva gjør du, Lilly? - Flytter hjem til foreldrene mine.
- Fra et verksted til en kaserne? - Med gardiner og blomster på bordet.
- I starten syntes du det var gøy. - Det gjør jeg ikke lenger.
Du er gift med kjerra di, og verkstedet er for lite til oss begge.
Det er hun eller meg. Farvel.
Hei, jenter. Ute og lufter smårollingene?
Jeg spøker bare, sånn kolleger imellom, ikke sant?
Vel, god jul.
Hva gjør du her? Har du sovet her?
Jeg tok bare fem minutter på øyet.
Fem skikkelige minutter, for saken er kopiert på kinnet ditt.
Det er som med trær. Hver årering svarer til et år, -
- og umiddelbart ser det ut som om du har sovet i... tjue år.
Greit, glem det. Politimenn har ikke humor lenger.
- Jeg trodde det skulle bli råartig. - Jeg skal gi deg råartig.
Jeg har rev til 100 franc grammet. Skal det være litt?
Nei. Nei, nei, nei.
- Den er drittgod. Fra høysletta. - Fra høyslett...
Nei. Det skal vi ikke ha noe av her.
- Gjør som dere vil. Ha det. - Ha det.
- Er det? - Hva med litt coke?
- Rachid! - Ha en fin dag.
Hva slags sirkus er det?
- Og hva slags plakater er det? - Bob Marley.
Stasjonen ser ut som et bz-hus.
- En bande holder oss for narr. - Julenissebanden?
Ja, julenissebanden. Jeg er glad det sier deg noe.
37 ran på åtte måneder uten at vi har ett spor.
Jeg har snudd hver eneste stein uten å finne noe.
Jeg synes jeg er håpløs, dum og udugelig.
Skal jeg ikke be Rachid om noe oppkvikkende likevel?
- Nei. - Det var bare for å hjelpe.
Hva med litt frokost for å komme til krefter?
La oss spise frokost.
Du hadde hull i magen, hva?
Jeg har ikke spist på flere dager, og jeg har forferdelige mareritt.
Jeg er bundet til en stol, og ti julenisser danser rundt meg.
Fy til grisen. Skosnøret ditt har gått opp.
Og nå før jul kryr det av julenisser.
Ja, i juli ville det ha vært lettere.
De planlegger garantert et kupp nå for å avslutte året med stil.
Jeg fatter bare ikke hvorfor de kler seg ut som julenisser.
Hvem er på vakt overfor en julenisse?
De er greie, deler ut gaver og ser snille ut i den røde drakten, -
- som ofte er for stor...
...eller for kort.
Det er den ideelle forkledningen til å skjule...
...en pistol!
Hva med en universalblender til frukt, grønnsaker og mos?
I dekning! Det er politiet.
Du er arrestert.
- Hva skjedde? - Jeg fikk en. Etter åtte måneder.
Hvordan visste du at det var en av dem?
Bruker julenissen å gå rundt med en pistol?
- Hvordan oppdaget du det? - Idioten mistet den.
Han er en kraftidiot. Dette blir sjefen glad for.
Vi tok en av dem, sjef... Han er der som vanlig ikke.
Du setter deg der og holder deg helt i ro.
Til sjefen kommer er det jeg som er sjef her.
- Det kler meg, ikke sant? - Er det ikke litt frekt?
Med en sånn fangst blir jeg ikke kriminalbetjent mye lenger nå.
I mellomtiden kan du fortelle oss hvor du har politipistolen fra.
- Han trenger en adresse. - Telefonkatalogen?
Det du ikke husker, finner partneren min på de gule sidene.
Er du klar over at det er et nummer på pistolen?
På få sekunder vet vi hvem som ikke har passet på våpenet sitt.
Han har stjålet den fra Gilbert.
- Det er ikke sant. - Jo, se.
Du har rappet den fra yndlingskommissæren vår. Hvordan?
- Alain. - Tror du ikke vi skal fjerne tapen?
Jo, det er sikkert best.
Emilien.
- Kommissær. - Det er noen som roper på meg.
- Hva gjør du i det antrekket? - Jobben min.
Jeg kledde meg ut for å kunne infiltrere julenissebanden.
Hvorfor har du ikke sagt det, så kunne vi andre også ha kledd oss ut?
Det var en omhyggelig infiltrasjon, som man foretar alene.
Men du skal bli forkledd, Emilien. Som gatebetjent.
Da kan du infiltrere alle gatekryssene.
- Slipp meg løs, jeg vil kvele deg. - Pokker, det er Alains håndjern.
- Skynd deg, Emilien. - Fem minutter.
- Kriminalkommissær Gilbert? - Nei, ikke ennå.
Jeg er ikke kommissær ennå, og jeg heter ikke Gilbert... dessverre.
Dvs. jeg ville nødig hete Gilbert.
- Blir det til noe, Emilien? - Ja, sjef.
- Kriminalkommissær Gilbert? - Ja. Hva kan jeg gjøre for deg?
- God dag. Jeg heter Qiu. - Qiu, det er et søtt navn.
Et veldig søtt Qiu. Er det kinesisk?
Ja, moren min er kineser, og faren min er sveitsisk.
Jeg kjenner Sveits godt.
Jeg er journalist for World International.
Jeg skriver en artikkel om det franske politiet.
Jeg vil følge en stor kommissær, og du skal være den største.
Ja, jeg er 192 cm. Det er det ikke mange som er innenfor politiet.
Imponerende.
Når jeg ser meg i speilet blir jeg også helt imponert.
Kan jeg henge på deg noen dager?
Resten av livet, hvis du vil... Så lenge du trenger.
Jeg er ganske iherdig når jeg er på jakt... forbryterjakt.
- Skal vi gå i gang? - Veldig gjerne.
- Mange rumper. - Ingen årsak.
Hvorfor er du kledd ut som julenisse?
Å, det. Det er en forkledning for å infiltrere en julenissebande.
Vi må gå dem i næringen for å trenge inn blant dem.
- Og håndjernene? - Det er ikke mine.
Flere spørsmål?
- Kom inn. - Forstyrrer jeg?
Nei, det kan ikke gå mer galt.
Da vil jeg gjerne snakke med deg i fem minutter.
Ikke akkurat nå, Pétra. Vi gjør det hjemme i kveld.
Der tenker du bare på arbeidet, så nå ville jeg prøve her.
- Ikke i dag, Pétra. - Det har du sagt i åtte måneder.
- Ikke plag meg, du også. - Hva har skjedd?
Jeg arresterte en nisse med pistol, og jeg tenkte straks på banden.
Pistol eller ikke, du tenker på banden dagen lang.
Det var en julenisse med en pistol, så jeg overmannet ham med en gang.
- Helt alene? - Ja.
- Det var altså ikke den riktige? - Nei. Gilbert i julenissedrakt.
Du står bare der og ler i stedet for å trøste meg.
- Trøste deg? - Ja.
Et par vennlige ord og en god nyhet ville varme.
Emilien... Jeg er gravid.
- Nei... - Jo. Det er da en god nyhet, hva?
- Jo... Hvor langt er du på vei? - Åtte måneder, Emilien.
- Det er ikke sant? - Jo.
- Hvordan har det skjedd? - Helligånden for åtte måneder siden.
Umulig. Da ville jeg da ha sett... Og brystene som...
Så det er derfor de...
- Vil du beholde det? - Det er litt sent å ombestemme seg.
- Hvorfor har du ikke sagt det? - Jeg har prøvd i åtte måneder.
Jeg har lagt blomkål overalt. Der, der og der.
Jeg kunne ikke forstå hvor de kom fra.
Og jeg har hengt opp ultralydbilder overalt.
- Er det mitt barn? - Bare hvis du våkner litt opp.
- Er det normalt? - Man kan lure med den faren.
Men mot all forventning: Ja.
Når du er gravid, og det er normalt, og du vil beholde det, -
- så skal jeg altså bli far.
Så klartenkt. Du burde bli politi.
- Skal jeg bli far? - Ja, barnet skal ha en superfar.
Stol på meg, Pétra. Du kan stole på meg...
Lilly?
Vakker, hva? Hva skal du med den deilige kjerra -
- når du ikke kan kjøre rundt med din elskede i den?
"Hurtigtest". Hva er det for noe?
To streker. Hva betyr det?
God dag. Har du ikke esken til denne?
La meg se.
Hurtigtest, Clear Blue. Er ikke det en graviditetstest?
Jo, det er derfor det småhaster.
Å, sånn. Et øyeblikk. De ligger ved siden av preventivene.
Jeg har ikke flere. De går som varmt hvetebrød for tiden.
Kvinner vil så gjerne gi mannen et barn i julegave.
- Ja, men er det en gave eller ikke? - Å, sånn?
Jeg roper på datteren min. Angèle!
Hun kjenner medikamentene på fingrene. Det er så imponerende.
- Hva er det, Angèle? - Jeg har passet på, far.
Men jeg var full og hadde ikke noen beskyttelse.
- Du vet du kan ta preventiver. - Det var ingen i hans størrelse.
Hvem er det? Den unge mannen har vel et navn?
Jeg kan da ikke huske alle navnene.
God jul.
Det er en alvorens stund til tross for tiltaket vårt mot julenissene.
Jeg gjorde personlig en soloaksjon, som gikk i vasken pga. Emilien.
Men nå må vi se fremover.
Og vi gjør som vi har bestemt å gjøre i morgen... fra i dag.
Bare skriv det. Det er litt tungt, men veldig bra.
- Skosnøret ditt har gått opp. - Fenomenalt.
- Ja. Hvor var jeg? - Det er en alvorets stund.
Ja, og jeg tolererer ingen ufordøyde skritt og kvalme tiltak.
Det skal du ikke skrive. Vi skal være ulastelige og clean. Superclean.
Jeg tok et kurs om det amerikanske politiet, og språket blir hengende.
Sprøtt, hva?
Så jeg sier go!
Julenissebanden skal være bak lås og slå til jul.
Glem alt om planlagte ferier, legeattester og lapper med hjemmefra.
Mlle. Qiu fra World International skal følge oppdraget vårt, -
- og hun skal jo gjerne få et godt inntrykk av politiet.
Overskriftene til oppdraget er: Planlegging, overveielse og handling.
Jeg har døpt operasjonen Operation Snowwhite.
Det betyr Snøhvit på fransk.
- Og hvem skal være dvergene? - Fenomenalt.
Alle skal være årvåkne døgnet rundt.
- Er det clear? Spørsmål? - Ja.
- Hva slags gave er det? - Gave? Jeg har fødselsdag i juli.
- Da er det sikkert en julegave. - Det er tanken som teller.
Den har jeg ikke. Hvem er det fra?
En som kjenner deg godt. Det er en liten knapp på siden.
- Bort med pistolene! - Suverent.
Det er julenissen. Kom til Europabanken og få en julegave.
Men skynd dere. Vi er der bare til kl. 12.
- Hva er klokken? - Fem på tolv.
Full beredskap!
Stille, ble det sagt. For en gjeng dustehuer!
Ikke skriv det, Mlle. Qiu.
Det er typisk fransk. Man roper opp, men det er veloverveid.
Gilbert, her. Spre dere og avvent signal. Let us go. Av sted.
Sist kom de ut fra p-plassen i en kjapp bil. Vi overrasker dem.
Overrasker dem når de har forberedt oss på det?
De er overbevist om at vi tror det er en spøk, -
- men den går ikke kommissær Gilbert på.
Han er på pletten. Klar til aksjon.
Kanskje de bare ville lokke oss hit.
Tenk deg om, Emilien.
Hvorfor skulle de advare politiet? Det ville være dumt.
- De har ikke dummet seg ut ennå. - En gang må jo være den første.
Hvis ikke... de er sikre på å kunne slippe unna.
Bare la dem prøve. De kommer ikke ti meter.
- Sjef... - Ja?
Hvis de vil ut fra den banken, må de fly over oss.
Hva slags kjøretøy er det?
Det er et monster.
- Alt i orden, sjef? - Ja! Etter dem.
- Hvordan stopper man en sånn? - Bruk fantasien.
Alain, rekvirer en bil.
- Hvorfor stoppet han ikke? - Ikke for en svart politimann.
Han kunne i det minste ha bremset.
Jeg er vant til det.
- Vi tar heller en av våre. - Ja. I bilene!
Det er en ny tyverialarm som man bruker i politiet.
Når du trykker der, tilkaller du nærmeste politibil.
Effektivt.
Jøss...
Bilen min!
- Jeg går av her for å minske vekten. - 20 kg fra eller til. Go, go, go!
Der ser du Marseilles berømte havn og hovedgaten La Cannebière.
Det kommer av cannabis, som man lager tau av.
Ludvig den 14. i 1661... Pass på!
- Følg med! - "La Cannebière ble grunnlagt..."
Det er den store bilen med de store dekkene du skal følge, din fjott.
Det er rekrutteringen som er helt mislykket her.
Han her kunne f. eks. bli konkurransesvømmer.
Nå sitter han midt i en biljakt uten å ha sertifikat.
- Har du ikke sertifikat? - Nei, jeg begynte i går.
Nå må vi bare konsentrere oss om å følge etter den bilen.
- Hva gjør jeg nå? - Tar opp jakten, min venn.
Den kjører høyst 1 km på literen. Om fem minutter går den tom.
- Skal vi bli her så lenge? - Det kan vi godt.
- Vi burde stoppe og si unnskyld. - Senere, Emilien. Fremover.
- Ett skritt frem og to tilbake. - Flisespikkeri, Emilien.
- Hva nå? Det er et basseng. - Stopp!
Det var på hengende håret.
Pass litt på.
- Jeg visste det ikke ville gå. - Det er ikke ei sprekk.
- Foregår det alltid sånn hos dere? - Nei, de har nesten alltid sprekker.
- Sjef... Jeg kan ikke svømme. - Vi har jo med en mestersvømmer.
Alt i orden?
Godt å se deg, Daniel. Du ser litt bleiknebbet ut.
Du ser datteren min for mye. Nei, man skal more seg i din alder.
- Har du sett sjåføren min? - Ja, rett borte i krysset.
- Er Lilly hjemme? - Ja visst. Lilly!
- Unnskyld, skatt. - Jeg er vant til det.
- Se, hvem som er her. - Har du fem minutter?
Nei. Jeg skal til legen. Kan jeg sitte på med deg far?
- Ja, hvis sjåføren dukker opp. - Han hadde litt trøbbel med bilen.
- Kanskje jeg skulle kjøre dere? - Ja. Han kan bare komme til tiden.
Fremad marsj. Inn i bilen.
- Boulevard Cassini, sjåfør. - Ja vel, frue.
Du var for sent ute, så Daniel var så elskverdig å kjøre oss.
Vi ses på kasernen.
- Du pleier å kjøre litt fortere. - Det er så mange tullinger på veien.
Vi risikerer å bli påkjørt.
- Man har godt av å ta det med ro. - Ja, bare jeg ikke kommer for sent.
- Hva? - Jeg har vondt i magen.
- Hva skal vi gjøre, general? - Jeg vet ikke.
Har du så vondt, skatt?
- Nå gikk det over. - Det har gått over.
Det har gått over. Det har gått over.
- Du har sannelig blitt følsom. - Sånn virker julen på meg.
Tydeligvis. Hva har du bak øret?
Det er en ny type termometer. Det måler ens spenninger.
En strek, så er det fint. To, så er det helt galt.
- Det er helt galt. - Ja, derfor kjører jeg så forsiktig.
- Takk for turen. - Vi ses i kveld, skatt.
Jeg vil fortelle legen om deg, men det er visst ikke mye håp.
Det er veldig yndig, men jeg risikerer å komme for sent.
Da drar vi.
Yes, sir. Yes, sir. Yes, sir.
Kom inn.
- Titt, titt. - Hallo.
- Slo du deg? - Nei, nei.
Men hvordan skal man kunne arbeide her?
Skriv at vi mangler ressurser.
Solide stoler og høyere dører, for...
Og livbøyer i bilene, for som du så før...
Og når vi er i gang: Noen bedre sko. De trykker.
- Er de nye? - Hvem har gjort det?
Jeg har hatt vondt i et halvt år. Det er overhodet ikke morsomt.
- Noen ganger klør det i fingrene. - Slapp av. Du er stresset.
- Det er den julenissebanden. - Glem den og la meg.
- Kan du bruke en sånn? - Ja, litt.
Vi fikk dem i forrige uke, men jeg gjemte unna skrivemaskinen min.
Slapp av kommissær, så kan du tenke klart om fem minutter.
- Tror du? - Helt sikkert.
- Jeg kan ikke se noe. - Nei. Bare slapp helt av.
Det gjør sannelig godt.
Jeg føler at jeg blir helt tømt.
Ja, akkurat.
- Jeg er redd jeg vil falle i søvn. - Jeg skal vekke deg.
Fantastisk.
Hva innbiller du deg? Dette er en politistasjon.
- På avstand ligner det et verksted. - Tuller du med meg?
- General! - Hvil.
Takk, Daniel. Vi ses hjemme i kveld.
Daniel. Min redningsmann. Kan du kjøre meg en tur?
- Gjerne. - Jeg er så glad for å se deg.
- Alt i orden? - Ja, det er vel det.
Hold på plassen, jeg kommer tilbake.
Stille og rolig. Jeg har tid nok.
- Du aner ikke hva som har hendt. - Det gjør ikke du heller.
Prøv og gjett.
- Du har blitt forfremmet. - Nei, det er noe personlig.
- Skal du gifte deg? - Jeg skal bli far.
- Det er ikke sant! - Nei. Det er fenomenalt.
- Lilly er også gravid. - Det er ikke sant!
Fenomenalt. Da blir vi fedre sammen.
Etter alle de årene med vennskap får vi barn sammen.
Jeg mener... et barn hver. Samtidig.
- Hver for oss. - Ja, hver for oss.
- Hvor langt er hun på vei? - Åtte måneder.
Moren min vet det ikke engang. Hvor langt er dere på vei?
To streker. Man tisser på en dings. Så står det hvor langt man er på vei.
- Og hun er to streker på vei. - Kult.
Ja, det er kult.
Kommissær? Du har besøk.
- Hva gjør du, Gilbert? - Hyggelig å se dere.
Vi holdt akkurat på med... Det er en kinesisk kollega.
Hun forklarte hvordan man får fem timers søvn på fem minutter.
Det er noe som gir energi.
Timen er slutt. På gjensyn, kommissær.
Takk. Takk, lille Qiu.
Hva kan jeg gjøre for dere?
Hun hadde lagt blomkål overalt, og jeg har ikke enset det.
- Du verden. Hvor dum kan man være? - Hvorfor blomkål?
Ikke spør meg. Jeg er helt håpløs, Daniel.
Hvis du var så håpløs, ville hun ikke være sammen med deg.
Pétra finner seg ikke i noe.
- Takk. Det er beroligende. - Men vi er ille ute.
Du bruker livet på å ta tyver, og jeg står med nesa i motoren.
Klart de klager. Og en unge tar vel plass og tid.
Man bør nok legge om stilen litt.
- Være der på første skoledag. - Før det leker de med stikkontakter.
- Skal de dekkes til? - Helt klart.
Det er helt vilt. Det blir et kjempearbeid.
- Det er bra. Er det fra Rachid? - Ja. Kjenner du Rachid?
Litt.
Nå står sola opp.
Du, Daniel. Bruker julenissen å kjøre scooter?
- De bruker å reise med slede. - Han er diskret, men nervøs.
Vi har nettopp bestemt oss for å bruke mer tid på familien.
- Så vi skygger ham ikke. - Skygg ham.
Ja vel, kommissær.
Sjekk en scooter med registreringsnummer 75 BN 13.
- Stjålet for to uker siden. - Yes. Tålmodighet lønner seg.
- Du skulle ringe til Pétra. - Jeg overlater saken til Gilbert.
- Hva skulle jeg gjort uten deg? - Da ville du drite deg ut enda mer.
Nå stikker han. Mitt eneste spor i månedsvis. Faen!
- Rolig. Vi finner en løsning. - Hva gjør du?
- Hva gjør du, Daniel? - Har du et bedre forslag?
- Vi tiltrekker oss oppmerksomhet. - Bare se naturlig ut.
Naturlig? Greit.
Nå har du sett hvor han skulle. Kontakt kommissæren din.
Jeg har allerede dummet meg nok ut. Jeg må først bekrefte det.
En julenisse på en stjålet scooter som går inn på et tomt lager.
Det tar fem minutter.
- Bingo! - Kanskje det er vannpistoler.
Nei, den er god.
Men hvor mange er de? Bli med.
Du sa du ville overlate saken til kommissæren.
Han spør hvor mange de er. Jeg må vite om det er hovedkvarteret.
Det tar fem minutter.
- Jeg tror ikke det går, Emilien. - Man skal bare tro på det.
- Alt foregår i hjernen. - Det er det som bekymrer meg.
- Kontakt Gilbert hvis noe skjer. - Skosnøret ditt.
- Vil du vite hva legen sa? - Ja, hvis han er god.
Prefektens datter anbefalte ham. Hun har fått fire barn på fire år.
- Den blir vanskelig å slå. - Især hvis vi ikke ses lenger.
Jeg vil gjøre mitt beste, men kom hjem så jeg kan bevise det.
- Jeg vil foreslå... - Hvorfor snakker du så lavt?
Julenissene har fisket opp Emilien fra søppelbøtta, og nå tror jeg...
Lilly? Pokker.
- Hva gjør du her? - Hva tror du?
Jeg har lært å motstå tortur. Dere får ikke noe ut av meg.
Vi vet allerede alt. Dessuten er tortur umoderne.
Det fins langt mer effektive metoder til å få menn til å snakke.
Ømhet, for eksempel. Det farligste av alle våpen.
Hva gjør en flott fyr som deg i politiet?
Jobben min. Det der vil jeg ikke ha.
- Du virker ikke uimottakelig. - Det er mobiltelefonen min.
La meg se. Flott modell.
Jeg slår den på.
Nei, det kan du ikke tillate deg. Det er ikke mer tid på kortet heller.
Det der er umenneskelig.
Målet helliger middelet, og jeg er veldig sulten.
Pétra!
Jeg har det veldig travelt nå. Si nummeret, så hører du fra meg.
Emilien, det er Pétra. Jeg går ut ifra at du er ute på oppdrag.
Jeg er stolt av deg og engasjementet ditt i jobben.
Du legger all energien i det du er i gang med.
Men du må også tenke på deg selv og ha det litt moro -
- og, hvis det er mulig, tenke litt på meg.
Ring, når du er ferdig. Kyss.
Hei, Daniel.
- Du igjen? Har du sett Emilien? - Ja. Han ble kidnappet.
Av julenisser bevæpnet til tennene.
- Da er det julenissebanden. - Tenkte det nok.
Emilien sporet dem alene. Han må vente. Jeg har en plan.
- Hva med Emilien? - Han vil bli hevnet. Av sted.
Holder du deg i nærheten? Dette oppdraget frister meg ikke.
Hva med Emilien?
Når vi tar julenissene finner vi ham.
Veldig betryggende.
- Kommissær. - Det var heldig.
Vi er på vei ut for å ta julenissene på fersk gjerning.
- Får jeg bli med? - Det er for farlig.
- Det blir ikke noe juleeventyr. - Vær så snill, kommissær?
Hopp inn da. Det er ikke langt unna.
Følg etter oss, okei?
I stilling.
- Da er det jul. - De skal få fyrverkeri på forskudd.
- Hvordan vet du at de er der? - Fra min personlige kilde.
Broren min er kloakkarbeider. Vi gikk på politiskolen sammen. Han dumpet.
Han skrev av etter meg, men på feil svar, så alt var feil.
- Det er det mange som har prøvd. - Ja takk!
Jean-Robert ringte og fortalte om noe lureri.
Og hva finner jeg ut? En tunnel mellom banken og kjøpesenteret.
De stjeler pengene og går rett bort og bruker dem.
Nei. De raner banken søndag morgen -
- og går ut gjennom kjøpesenteret kledd ut som julenisser.
Ingen legger merke til det.
De har kledd seg ut som julenisser fra starten for å gjøre det kuppet.
Klart det. Du er genial, kommissær.
Det er selvfølgelig et visst talent, men det handler også om erfaring.
- Kan jeg ta en telefon? - Ja da.
Emilien har den samme.
Fjolsene har gjennomskuet det. Vi går over til plan B.
Greit. Ha det.
Kinesisk høres utrolig fint ut.
- Det skjer noe på p-plassen. - Er det monsteret, så stopp det.
Juleferien er slutt. Tro Gilbert.
Hva er nå det? Hvor er det store monsteret?
Ikke la dem slippe unna. Jeg vil ha dem i live.
Jeg konfiskerer fremkomstmiddelet ditt. Følg etter, Alain.
Her har vi en fantastisk utsikt over Marseille.
- Ja. Er det rolig her om vinteren? - Veldig.
Stopp!
- Vent på meg, kommissær. - Stopp i lovens navn!
Men som sagt mangler vi ressurser.
- Ja, én sykkel til to betjenter. - Det er altfor lite.
Si til helikopterpiloten at tidsplanen holder.
Jeg kommer til å savne deg, Emilien, men du kommer ikke til å lide.
Du er så privilegert at du vet nøyaktig når du dør.
Det er min sveitsiske side.
Når mekanismen slås på svinger kula, -
- og du sitter på første rad.
Hvor lenge er det til moroa starter?
- Du har nøyaktig fem minutter igjen. - Fett.
Bruk tiden til å rense sjelen din.
Det er viktig å få gjort status før man møter sin skaper.
- Fem minutter til å få renset ut? - Konsentrer deg om det viktigste.
Jeg tok mobilen din til minne om deg. Jeg er så sentimental.
Min kinesiske side.
Rydde opp. Hun er god, er hun.
Nå kunne jeg godt trengt et mirakel. Bare et lite et.
Å, nei. Ikke kula. Nei, ikke taxien.
Daniel!
Du kan ikke forestille deg hva som har skjedd.
Vi må finne henne. Hun har mobilen min.
De har alle pengene også, men jeg har fått mobilen av Pétra.
Hvis hun ringer, og kineseren tar den, blir det bråk.
- Reddet jeg ikke nettopp livet ditt? - Jeg ville gjort det samme for deg.
Da ville jeg ha blitt kjørt over av en politibil.
- Jeg kjører ganske bra etter hvert. - Du kunne i det minste si takk.
Hvis jeg ikke fanger banden kveler Gilbert meg allikevel.
Vi finner banden, men først sier du "takk".
- Hvordan? Vi har ingen spor. - Si takk.
- Takk! Er du fornøyd? - Ja.
Unnskyld, gamle svinger.
Det er nervene. Jeg kan ikke mer.
Kineseren har... torturert meg i timevis.
- Torturert deg? - Ja, det var forferdelig.
- Hva slags tortur? - Ting jeg aldri har prøvd før.
Men jeg vil helst ikke snakke om det. Det gjør fortsatt for vondt.
Jeg mener at det gjør vondt bare å snakke om det.
Jeg forstår.
Men vi finner kineseren. Kom.
- Du har ingen spor. - Nei.
Hun snakket om en helikopterpilot, og hun hadde på pelsstøvler.
- Kjenner du at det er kaldt? - Er det smeltet snø?
Ja. Det kommer høyt oppe fra, og fra et sted i nærheten.
Og pelsstøvlene tyder på at de drar tilbake.
Hvorfor dra til fjells med pengene?
Hva er det på den andre siden av fjellet?
Sveits. Hun er halvt sveitsisk, så hun kjenner området.
De kjører så langt de kan, og blander seg med skiløperne.
- Og derfra helikopter til banken. - Fenomenalt.
Et skisportssted av en viss størrelse tett på grensen.
- Tignes. - Val d'lsère.
- Så du noe? - Nei.
Patrulje nr. 1. Vi har ikke noe å rapportere.
- Hvor skal du på ferie da? - Et sted hvor det er snø.
Nå får vi håpe at bilen står her et sted.
Du tar høyre side. Jeg tar venstre.
Kan du ikke forskjell på høyre og venstre?
Din høyre side? Jeg sitter jo overfor deg.
- Du sitter ved siden av meg. - Hadde jeg sittet overfor deg...
- Bilen, Daniel. - Sånn!
Sving til høyre neste gang. Sving til høyre. Stol på meg.
Jeg stoler mest på meg selv, og jeg svinger til høyre.
Pass på.
Der ble jeg svett.
- Hvilken vei er det? - Se etter veiskilt.
- Merkelige biler. - Skiinstruktører. Hva står det?
- "1 min. og 20 sek, 2. omgang." - Det kan vi gjøre bedre.
Faen. Se merkene i snøen. De har lesset alt og stukket.
- Jakten er slutt. - Jakten er aldri slutt.
Jeg vet godt at taxien din er rask, men vi snakker om fjellklatring.
Lykken står den kjekke bi.
Hva synes du om høst/vinter-utstyret?
- Fett. Har du testet det? - Nei.
- Det virker tydeligvis. - Ja, tydeligvis.
- Men hvordan finner vi dem? - Vi følger bare sporet.
Det høres ikke så dumt ut.
Hvis de letter i helikopteret, hva gjør taxien da?
Da må jeg nok tilkalle generalen.
Lån meg mobilen din. Kineseren har rappet min.
Flytt pengene over i ryggsekkene. Vi må av sted før sola går ned.
Sett i gang.
- Tror du fortsatt de er der? - Vanskelig å si.
Operasjon Snøhvit er iverksatt. Vi er over Alpene om 10 minutter.
Jeg har kommissæren med. Han ville følge operasjonen.
Kommissær, er du sikker på at det er en god idé?
Jeg var alpejeger i 18 måneder i spesialtroppene.
- Fjellene er fortrolige med meg. - Ja, men vi er høyt oppe.
- Har du sett snø før, Alain? - Jeg kommer fra Grenoble.
La oss komme oss av sted.
Da drar vi.
- Jeg kikker inn. - Ikke gjør det.
Det tar fem minutter.
Han er så sta.
Du har rett. Vi bør heller holde sammen.
Nå griser du til trekket uten grunn. Snø lager flekker.
- Jeg skal vaske kjerra. - Med hva?
Vi drar.
- Kan du gå på ski? - Nei, men jeg kan kjøre.
Denne veien.
En skog, Daniel. Det tør jeg ikke.
- Hva gjør du? - Setter på dekkene igjen.
Vi har sett helikopteret. Gjør klar.
- Er du sikker på? - Jeg har sjekket alt utstyret selv.
Da braker det løs, gutter.
Hva?
Vent på meg!
- Selen må være for kort. - Ja, selvfølgelig.
- Du kapper den da ikke. - Det kan du ta deg i ræva på.
Sånn. Vent på me!
Om et øyeblikk kommer østerrikeren Hans Gherart i mål -
- med nr. 10, og han er i toppform for tiden.
- Er det riktig vei? - Bare følg de røde og blå flaggene.
Først i Kitzbühel og nå her i Val d'lsère.
Vanskelig å se hvem som skulle kunne overgå ham.
Han har slått alle mellomtidene.
Han flyr bokstavelig talt i mål som verdensmester.
Seieren er sikret.
Men... Han ble forbikjørt av en taxi.
Det er for stille her.
- La meg beholde den som minne. - Du får ikke bruk for den.
Du får til gjengjeld god tid til å rydde opp.
Ta henne med.
Du så ikke så sint ut over å ha blitt torturert.
Det er viktig å kunne tilgi. Hvor blir det av Gilbert?
- I'm coming. - Der har vi ham.
Pass på hvor du lander, sjef!
Det er bare snø, Emilien.
Banzai!
Det må være temmelig kaldt.
Emilien, vannet har gått. Jeg skal føde.
- Føde? Nå? - Skynd deg.
Jeg kommer med en gang, Pétra.
Pétra skal føde, kommissær.
- Det er visst enda en tur til meg. - Daniel!
Her er jeg, skatt. Alt blir bra.
- Nå deiser du ikke overende. - Nei, alt går bra.
Du skal berolige henne.
Du kan se på skjermen når veene kommer.
Veene på skjermen? Hvilken skjerm?
Det må være den.
- Press nå. - Hvor?
Si at hun skal presse når det kommer en ve.
Press, skatt. Press, press.
- Trekk pusten. - Greit.
- Det er hun som skal. - Trekk pusten, skatt.
- Ve! - Press.
- Flytt deg derfra. - Flytt deg derfra.
- Trekk pusten. - Da skal pusten trekkes.
- Kom igjen. Jeg kan se hodet. - En ve, Emilien.
- Press pusten! Press pusten! - Ve!
- Press til. - Press til, nå. Trekk pusten.
Sånn. Bare slapp av.
- Det er en flott gutt. - Slapp av, slapp av, slapp av...
Jeg har blitt far.
Vil du klippe over navlestrengen?
Det er best vi venter litt med det.
- Hva gjør du her? - Trener.
- Er du gravid? - Nei, men det er snart min tur.
Er det noen som er dum nok til å ville ha barn med deg?
- Jeg måtte love henne noe. - Hva?
Å velge henne fremfor bilen og å være en superfar.
- Hva med kjøleskapet? - Det blir tømt.
Og å være en god mann, hvis hun vil ha meg.
- Tror hun på deg? - Overhodet ikke.
Og det er virkelig dumt av henne, for jeg mener det virkelig.
En ting er å mene det, noe annet er å gjennomføre det.
- Lilly, vil du gifte deg med meg? - Du føler deg forpliktet til det.
- Lilly? - Vi er gammeldagse i familien min.
- Lilly, vil du bli min hustru? - Kanskje.
Du har en time til å overbevise meg om at du er en god elsker.
- Du overgir deg. - Vi får se.
INTENSIVAVDELING
Emilien...