- Fan! Min cykel. - Knöl.
Glöm det.
- Är du ledig? - Jag tillhör en annan.
Det går kanske att övertala dig?
Ni får mig att mjukna. Vem ska jag döda?
Jag ska vara på flygplatsen om tjugo minuter.
Då äter jag min smörgås först. Hoppa in.
Jag håller just på att pröva lite ny utrustning.
- Har ni nåt emot lite musik? - Nej, men sätt fart.
Då kör vi.
Gatorna är öde om vintern. Bra, när man ska titta på stan.
Ja, vilken tur.
Nu har vi såsat runt länge nog. Spänn selen. Jag lägger in 3:an.
Kör till.
Jag har inga småpengar.
- Var det inte den lille Daniel? - Vem annars? Luftvapnet.
Han är visst i toppform. De haffar honom inte i dag heller.
Var inte för säker. Gendarmerna har fått ett nytt vapen.
- Tänker de skjuta fikon på honom? - Det är ett hemligt vapen.
Det händer inget i dag.
- Milda tider! 298 km/h. - Vit taxi uppmätt till 298 km/h.
Jag upprepar: 298 km/h.
Uppfattat. Vi tar honom.
- Jag trodde de hade somnat. - Det är en polisbil.
Nej, det är mina vänner. Vi gillar att skoja.
- Ta hans nummer. - Klart.
Det är inget nummer. Det är en mejl.
Nu öser vi på. Håll i er.
- Varför stannar du? - Jag har gasen i botten.
- Nitrogen? - Nej, en kollega har en bar.
Det är huvudsakligen Pastis. Ni kan få adressen på baren.
- Är det inte TGV-tåget? - Jo, det ligger fint i kurvorna.
Men på raksträckorna är det lite långsamt.
- Var vill ni stiga av? - Här. Det blir bra här.
19 minuter och 32 sekunder.
Hatten av för det. Kunderna brukar inte klara av det.
Så fort jag stannar stoppar de huvudet i påsen.
- Är ni säker på att ni vill av här? - Ja.
Nu förstår jag.
Tack för hjälpen.
Säg mig, har vi inte träffats förut?
Då hade jag kommit ihåg det. Trevlig resa.
Det kommer Emilien aldrig att tro på.
- Vad är det? - Jag hade bara en mardröm.
Fortsätt sova, älskling.
- Vad gör du? - Jag har inte sovit på åtta månader.
- På grund av den där ligan? - Ja. Jag tänker inte på annat.
Nej, och jag har försökt att säga nåt till dig.
Det är omöjligt att prata med dem.
- Hörde du vad jag sa? - Ja. 37 stötar, utklädda till tomtar.
- Och du tror inte på jultomten, va? - Vad hittar de på till jul?
Jag vet vad jag ska ge dig.
Det handlar om ära, Pétra. De ska in och skaka galler före jul.
- Och jag ska prata med dig innan jul. - Okej.
- Vad ska du? - Till jobbet.
Klockan är tre på natten.
Det är hon visst. Bra, då är det inte så mycket trafik.
- Det är det definitivt inte. - Bra.
Vi ses på stationen.
- Jag vill boka tid för ett möte. - Är du redan vaken, Lily?
- Ja, min kille mekar med bilen. - Det gör jag visst inte.
Det är vinter, så jag justerar den lite, i fall det skulle bli halt.
Installera ett element i min säng, så jag inte ligger ensam och fryser.
Det gör jag nämligen året runt.
Rör mig inte med dina svarta nävar. Då måste jag hämta skurpulvret.
Skurpulvret?
Det man använder till grytor och pannor och såna idioter som jag.
- Jag tvättar av mig, sen kommer jag. - Nej, nej, nej.
Du tvättar dig, vi väntar en timme tills White Spirit-lukten försvinner-
- och sen är det dags att åka till jobbet.
Du är i toppform, va? Du sov när jag kom hem.
Jag var inte sömnig och det är bättre än att sitta framför dumburken.
- Daniel, vi har ingen teve. - Det handlar mer om principen.
Vi har varken teve, stereo, gardiner eller soffa.
Inte ens en vas, men vad skulle jag ha den till?
Vi har kylskåp, men det är fullt med glödlampor.
Det stinker bensin i duschen och tvättmaskinen luktar bilvax-
- och garderoben är så full med däck att jag inte kan se kläderna.
Och så har vi varje modernt pars dröm: En verkstad.
- Har du mens eller vad är det? - Nej, det är precis vad jag inte har.
Jag är trött på att bo i en verkstad. Jag är kvinna.
En kvinna är inte bara en leende Barbie med mjuk hud-
- utan en tänkande varelse som värdesätter en smula komfort.
Bara för att man mekar lite. Vad är det med kvinnor?
White Spirit luktar väl gott.
- Vad gör du, Lily? - Flyttar hem till mina föräldrar.
- Från en verkstad till en kasern? - Med gardiner och blommor på bordet.
- I början tyckte du att det var kul. - Det gör jag inte längre.
Du är gift med din bil, och verkstan är för liten för oss båda två.
Det är den eller jag. Hej då.
Hej, tjejer. Är ni ute och luftar de små?
Jag skojar bara, oss kolleger emellan.
God jul i alla fall.
Vad gör du här? Har du sovit här?
Jag slumrade bara till i fem minuter.
Fem långa minuter, för ärendet har kopierats på din kind.
Det är som med träden. Varje årsring motsvarar ett år-
- och det ser ut som om du har sovit i... tjugo år.
Okej, glöm det bara. Poliser har ingen humor längre.
- Jag trodde det skulle bli skitkul. - Jag ska ge dig för skitkul.
Jag har brass för 100 franc grammet. Var sägs om det?
Nej. Nej, nej, nej.
- Det är skitbra. Från högslätten. - Från högslätt...
Nej. Det ska vi inte ha nåt av här.
- Gör som ni vill. Hej. - Hej.
- Är det? - Lite koks?
- Rachid! - Ha en bra dag.
Vad är det för en cirkus?
- Och vad är det för affischer? - Bob Marley.
Stationen liknar en husockupation.
- En liga driver med oss. - Tomteligan?
Ja, tomteligan. Jag är glad att det låter bekant.
37 rån på åtta månader utan att vi har ett enda spår.
Jag har vänt på alla stenar utan att hitta nåt.
Jag känner mig hopplös, dum och oduglig.
Är det säkert att du inte ska han nåt av Rachids uppiggande?
- Nej. - Jag ville bara hjälpa dig.
Vad sägs om lite frukost för att samla krafterna?
Okej, lite frukost då.
Du var visst hungrig, va?
Jag har inte ätit på flera dar, och jag har hemska mardrömmar.
Jag är bunden vid en stol, och tio jultomtar dansar runt mig.
Fy fan. Ditt skosnöre har gått upp.
Och nu till jul vimlar det av jultomtar.
Ja, i juli hade det varit lättare.
De planerar stensäkert en kupp för att avsluta året med stil.
Jag fattar bara inte varför de klär ut sig till jultomtar.
Vem skulle misstänka en jultomte?
De är snälla, delar ut julklappar och ser godmodiga ut i sin röda dräkt-
- som ofta är för stor...
...eller för kort.
Det är den idealiska förklädnaden för att dölja...
...en pistol!
Är ni på jakt efter den perfekta mixern till frukt, grönsaker och mos?
Ner på marken! Det är polisen.
Ni är anhållen.
- Vad var det som hände? - Jag grep en. Efter åtta månader.
Hur vet du att det är en av dem?
Brukar tomtar går runt med en revolver?
- Hur upptäckte du det? - Den idioten tappade den.
Han är en jubelidiot. Det här blir chefen glad över.
Då fick vi tag på en, chefen... - Han är inte här som vanligt.
Sätt dig där och rör dig inte.
Tills chefen kommer är det jag som är chef här.
- Det klär mig, va? - Är det inte lite väl fräckt?
Med ett sånt gripande blir jag snart befordrad.
Under tiden kan du berätta för oss var du fått tag på polisrevolvern.
- Han behöver en adress. - Lokalkatalogen?
Det du inte minns hittar min kollega på de gula sidorna.
Vet du att det finns ett nummer på revolvern?
På ett ögonblick vet vi vem som inte har hållit uppsikt över sitt vapen.
Han har stulit den från Gilbert.
- Det är inte sant. - Jo, titta.
Du har stulit den från vår favoritkommissarie. Hur?
- Alain. - Ska vi inte ta bort tejpen, tror du?
Jo, det är nog bäst.
Emilien.
- Kommissarien. - Det är nån som kallar på mig.
- Varför är ni utspökad så där? - Mitt jobb.
Jag tog på mig dräkten för att kunna infiltrera tomteligan.
Varför har ni inte sagt nåt, då hade vi också klätt ut oss?
Det var ingen invasion utan en infiltration. Ett enmansuppdrag.
Oroa dig inte. Du ska få klä ut dig, Emilien. Till trafikpolis.
Då kan du infiltrera alla gatukorsningar.
- Släpp mig, så jag kan strypa dig. - Fan, det är Alains handbojor.
- Skynda dig, Emilien. - Fem minuter.
- Kriminalkommissarie Gilbert? - Nej, inte än.
Jag är inte kommissarien än, och jag heter inte Gilbert... tyvärr.
Jag skulle aldrig vilja heta Gilbert.
- Hur blir det, Emilien? - Jag kommer, chefen.
- Kriminalkommissarie Gilbert? - Ja. Vad kan ja stå till tjänst med?
- God dag. Jag heter Qiu. - Qiu, det var ett sött namn.
Mycket sött, Qiu. Är det kinesiskt?
Ja, min mor är kinesiska och min far schweizare.
Jag tycker mycket om Schweiz.
Jag är journalist på World International.
Jag skriver en artikel om den franska polisen.
Jag ville följa en stor kommissarie, och ni lär vara den störste.
Ja, jag är 192 cm lång. Det är det inte många som är inom polisen.
Imponerande.
När jag ser mig i spegeln blir jag också imponerad.
Kan jag följa er på nära håll några dar?
Resten af livet, om ni vill... Så länge ni behöver.
Jag är själv ihärdig när jag är på jakt... efter brottslingar.
- Ska vi sätta i gång? - Mycket gärna.
- Häck så mycket. - Ingen orsak.
Varför är ni utklädd till jultomte?
Jaså det. Det är en förklädnad för att infiltrera tomteligan.
Vi måste tränga oss in i deras värld.
- Och handbojorna? - Det är inte mina.
Fler frågor?
- Kom in. - Stör jag?
Nej, det kan inte bli värre.
Då skulle jag vilja prata med dig i fem minuter.
Inte nu, Pétra. Vi pratar där hemma i kväll.
Där tänker du bara på jobbet, så nu ville jag försöka här.
- Inte i dag, Pétra. - Det har du sagt i åtta månader.
- Ska du också ge dig på mig. - Vad är det som hänt?
Jag grep en jultomte med en revolver, jag tänkte ju genast på ligan.
Revolver eller ej, du tänker på dem hela dan ändå.
Det var en jultomte med en revolver så jag övermannade honom genast.
- Alldeles ensam? - Ja.
- Det var alltså inte rätt tomte? - Nej. Gilbert utklädd till jultomte.
Du står bara där och flinar i stället för att trösta mig.
- Trösta dig? - Ja.
Ett par vänliga ord och en glad nyhet hade tröstat mig.
Emilien... Jag är gravid.
- Nej... - Jo. Det är väl en glad nyhet, va?
- Ja... Vilken månad är du i? - Åttonde, Emilien.
- Det stämmer inte? - Jo.
- Hur har det gått till? - Heliga Anden för åtta månader sen.
Omöjligt. Då skulle jag ha sett... Och brösten...
Det är därför de...
- Tänker du behålla det? - Det är lite sent att ändra sig nu.
- Varför har du inte sagt det? - Jag har försökt i åtta månader.
Jag har lagt blomkål överallt. Där, där och där.
Jag kunde inte förstå, var de kom ifrån.
Och jag har hängt upp bilder från skanningen överallt.
- Är det mitt barn? - Bara om du vaknar lite.
- Är det normalt? - Man kan ju undra med en sån far.
Men mot all förmodan: Ja.
När du är gravid, och det är normalt, och du vill behålla det-
- så ska jag alltså bli pappa?
Vad klipsk du är. Du borde bli polis.
- Ska jag bli pappa? - Ja, barnet behöver en superpappa.
Du kan räkna med mig, Pétra. Du kan räkna med mig...
Lily?
Snyggt, va? Vad ska du med din fina kärra-
- när du inte kan köra runt med din flickvän i den?
"Snabb-test". Vad är det för nåt?
Två streck. Vad betyder det?
God dag. Har ni förpackningen till den här?
Låt mig se.
Snabb-test, Clear Blue. Är det inte ett graviditetstest?
Jo, det är därför det är bråttom.
Jaså, på det viset. Ett ögonblick. De ligger bredvid kondomerna.
Jag har inte fler. De går åt som smör för tillfället.
Kvinnor vill gärna ge sin man ett barn i julklapp.
- Ja, men får jag en julklapp? - Jaha, ni menar så.
Jag ska kalla på min dotter. - Angèle!
Hon kan medikamenterna utantill. Det är så imponerande.
- Vad är det, Angèle? - Jag har varit försiktig, pappa.
Men jag var full och hade inget skydd.
- Du vet att du kan ta kondomer. - Det fanns ingen i hans storlek.
Vem är det? Den unge mannen har väl ett namn?
Jag kan väl inte komma ihåg alla namn.
God jul.
Läget är allvarligt. Jultomtarna gäckar oss.
Jag gjorde själv en soloaktion som gick i stöpet på grund av Emilien.
Men nu måste vi se framåt.
Och vi gör det vi har bestämt att göra i morgon... i dag.
Skriv bara det. Det är lite klumpigt, men inte så dåligt.
- Ditt skosnöre har gått upp. - Suveränt.
- Ja. Var var jag? - Läget är allvarligt.
Ja, och jag tolererar ingen illamående hast och kvalmig insats.
Det ska ni inte skriva. Vi måste vara oantastliga och clean. Superclean.
Jag gick en kurs om den amerikanska polisen och språket hänger kvar.
Knasigt, va?
Så jag säger go!
Tomteligan ska sitta bakom galler till jul.
Glöm allt om planerad semester, läkarintyg och lappar hemifrån.
Mlle Qiu från World International ska följa vårt uppdrag-
- och hon skulle ju helst få ett gott intryck av vår poliskår.
Nyckelorden till detta uppdrag är: Planering, eftertanke och aktion.
Jag har döpt operationen till Operation Snowwhite.
Det betyder Snövit på franska.
- Och vilka ska vara dvärgarna, tro? - Suveränt.
Alla ska vara på alerten dygnet runt.
- Är det clear? Frågor? - Ja.
- Vad är det för en present? - Present? Jag har födelsedag i juli.
- Då är det nog en julklapp. - Det är tanken som räknas.
En sån har jag inte. Vem är det från?
En som känner er väl. Det finns en liten knapp på toppen.
- Ner med revolvrarna! - Suveränt.
Det är jultomten. Kom till Europabanken så får ni en julklapp.
Men skynda er. Vi är där bara till kl. 12.
- Vad är klockan? - Fem minuter i tolv.
Högsta beredskap!
Tysta, sa jag. - Vilket gäng idioter!
Det ska ni inte skriva, mlle Qiu.
Det är typiskt franskt. Man skriker, men det är väl genomtänkt.
Gilbert, här. Sprid er och vänta på signal. Let us go. Iväg.
Förra gången kom de från p-platsen i en snabb bil. Vi överraskar dem.
Överraskar dem, när de har förberett oss på det?
De är övertygade om att vi tror att det är ett skämt-
- men det går kommissarie Gilbert inte på.
Han är på plats. Beredd att slå till.
De ville kanske bara locka oss hit.
Tänk dig för nu, Emilien.
Varför skulle de varna polisen? Det hade väl varit dumt.
- Och de har inte gjort bort sig ännu. - En gång ska ju vara den första.
Såvida... de inte är säkra på att komma undan.
Låt dem bara försöka. De kommer inte tio meter.
- Chefen... - Ja?
Om de vill ut från banken måste de flyga.
Vad är det för ett fordon?
Det är ett monster.
- Allt väl, chefen? - Ja! Kör efter dem.
- Hur stoppar man en sån? - Använd fantasin.
Alain, rekvirera en bil.
- Varför stannade han inte? - Inte för en svart polis.
Han kunde väl ha saktat ner.
Jag är van vid det.
- Vi får ta en av våra egna. - Ja. Till bilarna!
Det är ett nytt tjuvlarm som man använder inom polisen.
När ni trycker där tillkallar ni närmaste polisbil.
Effektivt.
Herregud...
Min bil!
- Jag hoppar av så blir ni lättare. - 20 kg till eller från. Go, go, go!
Där ser ni Marseilles berömda hamn och huvudgatan La Cannebière.
Det kommer från cannabis som man gör rep av.
Det var Ludvig den 14 som 1661... Se upp!
- Kom igen! - "La Cannebière grundlades..."
Det är den stora bilen med de stora däcken du ska följa efter, ditt fä.
Det är rekryteringen som gått snett här.
Han här kunde, till exempel, blivit tävlingssimmare.
Nu befinner han sig mitt i en biljakt utan att ha körkort.
- Har du inte körkort? - Nej, jag började i går.
Nu får vi bara koncentrera oss på att följa efter den där bilen.
- Vad gör jag nu? - Följer efter, min vän.
Den kör högst 1 km på litern. Om fem minuter är den torr.
- Ska vi hänga på så länge? - Det klarar vi fint.
- Vi borde stanna och be om ursäkt. - Senare, Emilien. Jakten först.
- Ett steg fram och två tillbaka. - Ordklyveri, Emilien.
- Vad nu? En swimmingpool. - Stanna!
Det var på håret.
Se upp lite.
- Jag visste att det inte skulle gå. - Inte en spricka.
- Är det alltid så här hos er? - Nej, de har nästan alltid sprickor.
- Chefen... Jag kan inte simma. - Vi har ju en mästersimmare med oss.
Allt väl?
Roligt att se dig, Daniel. Du är lite blek om nosen.
Du träffar min dotter för mycket. Nej, man ska roa sig i er ålder.
- Har du sett min chaufför? - Ja, borta vid korsningen.
- Är Lilly hemma? - Javisst. - Lilly!
- Förlåt, gumman. - Jag är van vid det.
- Titta vem som har kommit. - Har du fem minuter?
Nej. Jag ska till doktorn. Kan jag åka med dig, pappa?
- Ja, om chauffören kommer. - Han hade visst problem med bilen.
- Jag kan kanske köra för er? - Ja. Han kan ju bara komma i tid.
Framåt marsch. Till bilen.
- Boulevard Cassini. - Ska bli, frun.
Du var försenad, så Daniel var så vänlig att köra för oss.
Vi ses på kasernen.
- Du brukar köra lite fortare. - Det kör runt så många galningar.
Vi riskerar att bli påkörda.
- Det är bra att ta det lugnt. - Ja, bara jag inte kommer för sent.
- Vad är det? - Jag har ont i magen.
- Vad ska vi göra, generalen? - Det vet jag inte.
Har du så ont, gumman?
- Nu har det gått över. - Det har gått över.
Det har gått över. Det har gått över.
- Du har verkligen blivit känslig. - Sån blir jag till jul.
Verkligen. Vad är det du har bakom örat?
Det är en ny sorts termometer. Den mäter spänningar.
Ett streck så är allt bra. Två är man illa ute.
- Du är visst illa ute. - Det är därför jag kör så försiktigt.
- Tack för liften. - Vi ses i kväll, gumman.
Jag ska prata med doktorn om dig, men det finns visst inte mycket hopp.
Det är mycket sött, men jag kommer för sent.
Då kör vi.
Yes, sir. Yes, sir. Yes, sir.
Kom in.
- Kuku. - Hallo.
- Hur gick det? - Bra.
Men hur ska man kunna jobba här?
Skriv att vi saknar resurser.
Ordentliga stolar, höga dörrar för...
Och livbojar i bilarna, för som ni såg tidigare...
Och när vi ändå håller på: Bekväma skor. De klämmer.
- Är de nya? - Vem har gjort det?
Jag har haft ont i ett halvår. Det är inte alls roligt.
- Ibland blir det alltså för mycket. - Koppla av. Ni är stressad.
- Det är den där tomteligan. - Glöm den och låt mig ta hand om er.
- Vet ni hur den fungerar? - Ja, lite grann.
Vi fick dem i förra veckan, men jag lyckades gömma min skrivmaskin.
Koppla nu av, kommissarien så tänker ni klart om fem minuter.
- Tror ni? - Helt säkert.
- Jag kan inte se nåt. - Nej. Slappna av helt.
Det känns förbaskat bra.
Jag känner mig helt tom.
Ja, precis.
- Jag är rädd att jag somnar. - Jag lovar att väcka er.
Fantastiskt.
Vad inbillar du dig? Det här är en polisstation.
- På avstånd liknar det en verkstad. - Försöker du vara lustig?
- Generalen! - Manöver.
Tack, Daniel. Vi ses där hemma i kväll.
Daniel. Min räddare. Kan du ge mig lift?
- Visst. - Vad glad jag är att se dig.
- Kan jag köra? - Ja, det kan ni väl.
Håll platsen, för jag kommer tillbaka.
Lugnt och stilla. Jag har gott om tid.
- Du har ingen aning om vad som hänt. - Inte du heller.
Försök att gissa.
- Du har blivit befordrad. - Nej, det är nåt personligt.
- Ska du gifta dig? - Jag ska bli pappa.
- Det är inte sant! - Nej. Det är suveränt.
- Lilly är också gravid. - Det är inte sant!
Suveränt. Då blir vi pappor tillsammans.
Efter alla år av vänskap får vi barn tillsammans.
Jag menar... ett barn var. Samtidigt.
- Var och en för sig. - Ja, var och en för sig.
- Vilken månad är hon i? - Åttonde månaden.
Min mor vet det inte ens. Vilken månad är hon i?
Två streck. Man kissar på en grej. Sen står det vilken månad man är i.
- Hon är gravid på andra strecket. - Coolt.
Ja, det är coolt.
Kommissarien? Ni har gäster.
- Vad håller ni på med, Gilbert? - Det gläder mig att se er.
Vi höll precis på med... Det här är en kinesisk kollega.
Hon förklarade hur man får fem timmars sömn på fem minuter.
Det ger en energi.
Lektionen är slut. På återseende, kommissarien.
Tack. Tack, lilla Qiu.
Vad kan jag stå till tjänst med?
Hon hade lagt blomkål överallt och jag fattade inget.
- Herregud vad dum man är. - Varför blomkål?
Det har jag ingen aning om. Jag är totalt hopplös, Daniel.
Om du var så hopplös, hade hon väl inte varit ihop med dig?
Pétra finner sig inte i nåt.
- Tack. Då känner jag mig lugn. - Men vi är illa ute.
Ditt liv spills på att fånga tjuvar och jag står med näsan i motorn.
Det är klart att de klagar. Och ett barn tar både plats och tid.
Man får väl lägga om stilen lite.
- Följa med på första skoldagen. - De leker med stickkontakter först.
- Ska de fixas? - Det är klart.
Det är ju inte klokt. Det blir en massa jobb.
- Det är bra. Från Rachid? - Ja. Känner du Rachid?
Lite.
Nu går solen upp.
Du, Daniel. Brukar jultomten köra skoter?
- Han brukar åka släde. - Han är diskret, men nervös.
Vi har precis bestämt att vara mer med våra familjer.
- Så vi skuggar honom inte. - Skugga honom.
Javisst, kommissarien.
Kontrollera en skoter med registreringsnummer 75 BN 13.
- Stulen för två veckor sen. - Yes. Tålamod lönar sig.
- Du borde ringa Pétra. - Jag lämnar över det till Gilbert.
- Vad skulle jag göra utan dig? - Då hade du rört till det ännu mer.
Nu sticker han. Mitt enda spår på flera månader. Fan!
- Lugn, nu. Vi löser det. - Vad gör du?
- Vad gör du, Daniel? - Har du ett bättre förslag?
- Vi väcker uppmärksamhet. - Försök se avslappnad ut.
Avslappnad? Okej.
Nu har du sett vart han skulle. Kontakta din kommissarie.
Jag har redan gjort bort mig nog. Jag måste först kontrollera det.
En jultomte på en stulen skoter som går in på ett tomt lager.
Det tar fem minuter.
- Bingo! - Det är kanske vattenpistoler.
Nej, de är riktiga.
Men hur många är de? Följ med.
Du sa, att du skulle lämna över till kommissarien.
Han frågar hur många de är. Jag måste veta om det är huvudkvarteret.
Det tar fem minuter.
- Jag tror inte det går, Emilien. - Man måste bara tro på det.
- Alltihop försiggår i hjärnan. - Det är det som oroar mig.
- Kontakta Gilbert om nåt händer. - Ditt skosnöre.
- Vill du veta vad doktorn sa? - Ja, om han är bra.
Marie-Sophie föreslog honom. Hon har fött fyra barn på fyra år.
- Den blir svår att slå. - Särskilt om vi inte ses mer.
Jag ska göra mitt bästa, men kom hem så jag kan bevisa det.
- Jag skulle föreslå... - Varför talar du så lågt?
Jultomtarna har fiskat upp Emilien ur sopcontainern och nu tror jag...
Lilly? Jäklar.
- Vad gör du här? - Vad tror du?
Jag har lärt mig att stå emot tortyr. Ni får inget ur mig.
Vi vet allt ändå. Dessutom är tortyr omodernt.
Det finns mycket effektivare metoder att få nån att prata.
Ömhet, till exempel. Det farligaste av alla vapen.
Vad gör en snygg kille som du hos polisen?
Mitt jobb. Det där går jag inte med på.
- Du verkar inte omottaglig. - Det är min mobiltelefon.
Får jag se. Fin modell.
Jag sätter på den.
Nej, det får du inte. Jag har inte mer taltid.
Det där är omänskligt.
Ändamålet helgar medlet, och jag är mycket hungrig.
Pétra!
Jag har mycket att göra just nu. Lämna numret, så ringer jag upp.
Emilien, det är Pétra. Jag utgår från att du är ute på ett uppdrag.
Jag är stolt över dig och ditt engagemang i ditt arbete.
Du lägger all din energi på det du du håller på med.
Men du måste också tänka på dig själv och njuta av livet-
- och om det går, tänka lite på mig också.
Ring, när du är klar. Puss.
Hej, Daniel.
- Du igen? Har du sett Emilien? - Ja. Han har blivit kidnappad.
Av tomtarna. De är beväpnade till tänderna.
- Då är det tomteligan. - Det ante mig.
Emilien spårade dem ensam. Han får vänta. Jag har en plan.
- Och Emilien? - Vi kommer att hämnas honom. Iväg.
Håller du dig i närheten? Jag gillar inte det här uppdraget.
Och Emilien?
När vi haffar jultomtarna hittar vi honom.
Mycket betryggande.
- Kommissarien. - Vilken tur.
Vi är på väg ut för att ta jultomtarna på färsk gärning.
- Får jag följa med? - Det är alldeles för farligt.
- Det blir ingen julsaga. - Kan jag inte det, kommissarien?
Hoppa in då. Det är inte så långt.
Följ efter oss.
Gå i ställning.
- Det är jul. - Ni ska få fyrverkeriet i förskott.
- Hur vet ni att de är där? - Min personliga källa.
Min bror jobbar i kloakerna. Vi gick på polishögskolan ihop. Han körde.
Han skrev av efter mig, men skrev svaren på fel rad så allt blev fel.
- Det är det många som gjort. - Vem har frågat dig?
Jean-Robert ringde och berättade om nåt skumt.
Och vad hittar jag? En tunnel mellan banken och varuhuset.
De stjäl pengarna och går direkt bort och använder dem.
Nej. De rånar banken söndag morgon-
- och går ut genom varuhuset förklädda till jultomtar.
Det lägger ingen märke till.
De har förklätt sig till jultomtar från början för att göra en kupp.
Det är klart. Ni är genial, kommissarien.
Det krävs en viss talang, men det handlar också om erfarenhet.
- Får jag ringa ett samtal? - Var så god.
Emilien har en likadan.
De idioterna har genomskådat det. Vi går över till plan B.
Okej. Hej.
Vilket vackert språk kinesiska är.
- Det händer nåt på p-platsen. - Om det är monstret så stoppa det.
Julen är över. Gilbert menar allvar.
Vad är nu det där? Var är det stora monstret?
Låt dem inte slippa undan. Jag vill ha dem levande.
Jag rekvirerar ert fortskaffningsmedel. Följ med, Alain.
Här har vi en fantastisk utsikt över Marseille.
- Ja. Är det lugnt här om vintern? - Mycket.
Stopp!
- Vänta på mig, kommissarien. - Stanna i lagens namn!
Men som sagt fattas vi resurser.
- Ja, en cykel till två konstaplar. - Det är alldeles för lite.
Säg till piloten att tidsschemat håller.
Jag kommer att sakna dig, Emilien, men du kommer inte att lida.
Du är så privilegierad att du vet exakt när du ska dö.
Det är min schweiziska sida.
När mekanismen kopplas på svänger kulan-
- och du sitter på första raden.
När börjar det roliga?
- Du har precis fem minuter kvar. - Bra.
Använd tiden till att rena din själ.
Det är viktigt att göra upp med sitt liv innan man möter evigheten.
- Fem minuter till att rena sig? - Koncentrera dig om det viktigaste.
Jag tog din mobil till minne om dig. Jag är så sentimental.
Den kinesiska sidan av mig.
Rena mig. Hon är inte dålig.
Nu skulle ett mirakel sitta fint. Bara ett litet.
Åh nej. Inte kulan. Nej, inte taxin.
Daniel!
Du kan inte tänka dig vad som har hänt.
Vi måste hitta henne. Hon har min mobil.
De har alla pengarna också, men jag har fått mobilen av Pétra.
Om hon ringer och kinesiskan svarar blir det bråk.
- Har jag inte precis räddat ditt liv? - Jag hade gjort samma sak för dig.
Då hade jag blivit överkörd av en polisbil.
- Jag kör ganska bra nu. - Du kunde i alla fall säga tack.
Om jag inte får fast ligan stryper Gilbert mig ändå.
Vi hittar ligan, men först ska du säga "tack".
- Hur då? Vi har inget spår. - Säg tack.
- Tack. Är du nöjd nu? - Ja.
Förlåt, gamle vän.
Det är nerverna. Jag klarar inte mer.
Kinesiskan har... torterat mig i flera timmar.
- Torterat dig? - Ja, det var hemskt.
- Vad då för tortyr? - Nåt jag aldrig har prövat förut.
Men jag vill helst inte prata om det. Det gör fortfarande för ont.
Jag menar, det gör ont bara att prata om det.
Jag förstår.
Men vi hittar kinesiskan. Kom.
- Du har ju inget spår. - Nej.
Hon pratade om en helikopterpilot och hon hade pälsstövlar på sig.
- Märker du att det är kallt? - Är det smält snö?
Ja. Det kommer från en plats högt upp och alldeles i närheten.
Och pälsstövlarna tyder på att de åker dit igen.
Varför åka upp i bergen med pengarna?
Vad finns på andra sidan bergen?
Schweiz. Hon är till hälften schweiziska, så hon kan området.
De kör så långt de kan och blandar sig sen med skidåkarna.
- Sen tar de helikoptern till banken. - Suveränt.
En skidort av en viss storlek tätt på gränsen.
- Tignes - Val d'lsère.
- Såg du nåt? - Nej.
Patrull nr 1. Vi har inget att rapportera.
- Vart ska du på semestern? - Nånstans där det finns snö.
Nu får vi hoppas att bilen står här nånstans.
Du tar höger sida. Jag tar vänster.
Kan du inte skilja på höger och vänster?
Din högra sida? Jag vände mig ju mot dig.
- Du sitter vid sidan om mig. - Hade jag suttit mitt emot dig...
- Bilen, Daniel. - Så där ja!
Sväng till höger nästa gång. Sväng nu till höger. Lita på mig.
Jag litar helst på mig själv, och jag svänger till höger.
Se upp.
Det var nära ögat.
- Vad är vi? - Titta efter några vägskyltar.
- Konstiga bilar. - Skidlärare. Vad står det på skylten?
- "1 min och 10 sek, 2 varv." - Det kan vi göra bättre.
Fan. Titta på märkena i snön. De har lastat av och stuckit.
- Jakten är slut. - Jakten slutar aldrig.
Jag vet att din taxi är snabb, men vi pratar om bergsbestigning.
Lyckan står den djärve bi.
Vad tycker du om min höst/vinter-utrustning?
- Häftig. Har du prövat den? - Nej.
- Det funkar tydligen. - Ja, tydligen.
- Men hur ska vi hitta dem? - Vi följer bara deras spår.
Det låter inte så dumt.
Om de lättar i helikoptern, vad kan din taxi då göra?
Då är det nog bäst att tillkalla generalen.
Låna mig din mobil. Kinesiskan har norpat min.
Flytta över pengarna i ryggsäcken. Vi ska ge oss av innan solen går ner.
Sätt igång.
- Tror du fortfarande att de är här? - Svårt att säga.
Operation Snövit har satts in. Vi är över Alperna om 10 minuter.
Jag har kommissarien med mig. Han ville följa operationen.
Kommissarien, är ni säker på att det är en bra idé?
Jag har tjänstgjort 18 månader som alpjägare i specialstyrkorna.
- Bergen känner mig. - Ja, men vi är högt uppe.
- Har du sett snö förut, Alain? - Jag kommer från Grenoble.
Nu ger vi oss iväg.
Nu sticker vi.
- Jag tar en titt. - Gör inte det.
Det tar fem minuter.
Han är så envis.
Du har rätt. Vi måste hålla ihop.
Nu smutsar du ner sätet. Det blir fläckar av snö.
- Jag ska göra bilen fin igen. - Med vadå?
Nu sticker vi.
- Kan du åka skidor? - Nej, men jag kan köra.
Följ mig.
En skog, Daniel. Det vågar jag inte.
- Vad gör du? - Sätter på däcken igen.
Vi har sett helikoptern. Gör klart.
- Är ni säker på? - Jag har själv kontrollerat det.
Nu hoppar vi, grabbar.
Vad hände?
Vänta på mig!
- Selen måste vara för kort. - Ja, det är klart.
- Ni kapar den väl inte? - Det kan du ge dig på.
Sådär. Vänta på me!
Om ett ögonblick kommer österrikaren Hans Gherart-
- med nr 10, och han är i toppform för tillfället.
- Har vi kört vilse? - Vi följer de röda och blå flaggorna.
Först i Kitzbühel och nu här i Val d'lsère.
Svårt att se vem som skulle kunna slå honom.
Han har bästa mellantiden.
Han flyger bokstavligt talat i mål som världsmästare.
Segern är säker nu.
Men... Han blev omåkt av en taxi.
Här är för tyst.
- Låt mig behålla den som minne. - Du får ingen användning för den.
Du får i gengäld god tid på dig att rena dina tankar.
För bort henne.
Du såg inte så arg ut över att ha blivit torterad.
Det är viktigt att kunna förlåta. Var blir Gilbert av?
- I'm coming. - Där har du honom.
Se upp var ni landar, chefen!
Det är bara snö, Emilien.
Banzai!
Det måste vara kallt.
Emilien, vattnet har gått. Jag ska föda.
- Föda? Nu? - Skynda dig.
Jag kommer genast, Pétra.
Pétra ska föda, kommissarien.
Ännu ett jobb för mig, antar jag. - Daniel!
Nu är jag här, älskling. Allt kommer att gå bra.
- Nu får du inte svimma. - Nej, allt kommer att gå bra.
Du ska lugna henne.
Du kan se på skärmen när värkarna kommer.
Värkarna på skärmen? Vilken skärm?
Det måste vara den.
- Krysta nu. - Var?
Säg att hon ska krysta när värken kommer.
Krysta, älskling. Krysta, krysta.
- Andas. - Okej.
- Det är hon som ska krysta. - Andas, älskling.
- Värk! - Krysta.
- Flytta er där ifrån. - Flytta dig där ifrån.
- Andas. - Andas nu.
- Kom igen. Jag ser huvudet. - En värk, Emilien.
- Krysta andan! Krysta andan! - Värk!
- Krysta hårt. - Krysta nu hårt. Andas.
Så där. Slappna av nu.
- Det är en välskapt gosse. - Slappna av, slappna av...
Jag har blivit pappa.
Vill ni klippa av navelsträngen?
Det är bäst vi väntar med det.
- Vad gör du här? - Tränar.
- Är du gravid? - Nej, men det är ju snart min tur.
Finns det nån som är så dum att hon vill ha barn med dig?
- Jag har fått lova henne nåt. - Vadå?
Att välja henne framför bilen och vara en kanonpappa.
- Kylskåpet då? - Det blir tömt.
Och att vara en riktigt bra man, om hon vill ha mig.
- Tror hon på dig? - Nej.
Och det är verkligen dumt av henne för jag menar det verkligen.
En sak är att mena det, en annan att kunna leva upp till det.
- Lily, vill du gifta dig med mig? - Du känner dig tvungen till det.
- Lilly? - Vi är gammaldags i min familj.
- Lilly, vill du bli min fru? - Kanske.
Du har en timme på dig att övertyga mig om att du är en bra älskare.
- Du kommer att smälta. - Vi får se.
INTENSIVAVDELNING
Emilien...