När leveranserna är klara måste jag ta tillbaka motorcykeln.
Har inte Babar lagat den?
Babar kan inget om motorcyklar. Han behövde bara spänna fläktremmen.
Jag förstår inte. Han var min fars lärling, och min far var en bra mekaniker.
Din far var en bra mekaniker, men Babar var ingen bra lärling.
Förlåt, Babu. Det var Nabeel.
Ser jag den vid frukosten en gång till, blir du av med mobilen!
Då så, mor, det är dags att ta farväl.
Må Guds kärlek alltid skydda dig.
Jag är tillbaka innan det blir mörkt. Om inte, är det Babars fel.
Du har ditt te, mor. Jag ska säga hej då till honom.
Var försiktig.
Det är jag alltid. Allah skyddar dig.
07.33 PKT 21 MARS, 2016
07.30 PDT 21 MARS, 2017
- När kom du hem i går kväll? - Sent.
Du snarkade.
- Jag snarkar inte. - Jo, när du är stressad.
Han ska tillbaka till skolan i dag.
De kommer att få tag på gärningsmannen.
Han kunde ha dött.
Det var säkert några höga ungdomar som dummade sig med farsans pistol.
Det ser bra ut.
Det är tragiskt!
Jag vet inte när det hände.
Oroa dig inte. Jag ska prata med honom i dag.
Jag önskar att han kunde prata med mig. Han har varit så tyst.
Tonåringar pratar inte med sina föräldrar. De har tystnadslöfte.
Han klarar sig.
- Är du vaken där inne, kompis? - Kul, pappa.
Så... kommer farfar att ha öppen kista?
- Stängd kista. - Varför grillar vi inte bara honom?
Vad trevligt.
Kremering, heter det. Och nej, han ska begravas bredvid din farmor.
Farfar skulle nog ha velat ha en vikingabegravning.
- Viking? - Ja, han älskade det där.
Vi kunde bara lägga honom i hans båt, tända eld på den-
-och skicka ut den på havet.
- Vilken idé. - Så kan man göra sig av med en båt.
- Kör du honom till skolan i dag? - Jag tänkte det.
- Älskar dig. - Jag med.
- Jobbar du sent? - Hoppas inte det.
- Du måste börja tänka på minnestalet. - Jag vet. Jag ska.
Jag är färdig att åka.
- Skit också. - Det kvittar, pappa.
Pappa...
Jag har en idé. Tänk om jag behåller båten.
Ja, varför inte? Du bor i båten, och jag har ditt sovrum som extrakontor.
- Gärna för mig. - Jag skojar. Kom, vi blir sena.
- Hur känns det? - Bra.
Vi ses senare.
Du, om du vill prata, så finns vi här. Okej, kompis?
Jag vet. Tack, pappa.
Vi ses senare.
Legitimation, tack.
Badger, Torn ett. Målet har lämnat nästet.
Uppfattat, Torn ett. Vi är 10 km bort.
- Badger, målet har hämtat paketet. - Vänta lite. Fan.
- Torn ett, Badger. Vi förlorade länken. - Badger. Torn ett, avbryta?
Svar nej, Torn ett. - Tredje gången den här månaden!
Inhämtar ny länk.
Det blir tajt.
Torn ett, Badger. Vi är tillbaka.
Målet rör sig norrut mot raksträckan.
- Hastighet, altitud och riktning är bra. - Riktar in.
Målet är låst och vi är på raksträckan.
- Torn ett, Badger, klartecken att skjuta? - Svar ja, fritt fram att skjuta.
Tre, två, ett. Skjut.
- Nedslag om tio sekunder. - Riktar mot målet.
Fem, fyra, tre, två...
Splatt...
Torn ett, Badger, partiell träff mot mål. Bekräftar eliminering.
Vänta, jag ser rörelse.
Har man sett... Det var en seg sandneger.
Torn ett, Badger, eliminering ej bekräftad.
- Tillstånd att avfyra nästa Hellfire? - Beviljas, Badger.
- Uppfattat. - Målet låst.
Tre, två, ett.
Eld.
- Får du lov att lämna huset i helgen? - Jag är upptagen med begravningen.
- Förlåt mig, jag glömde. - Det gör inget.
- Har du nånsin skrivit ett minnestal? - Ja, faktiskt.
Till morbror Stus begravning. Det gick inte bra.
- Vad hände? - Tja, okej...
Han mådde inte bra, och han avreagerade sig på sin fru, sina barn och alla-
- inklusive mig. Så jag gick upp och sa som det var.
Det var jäkligt kul.
- Föddes du som ett rövhål, Gary? - Det är möjligt.
Det kommer att gå bra. Din pappa var ju schyst!
Men hur komprimerar man ett helt liv till fem minuter?
Det finns säkert en app för det. Ladda ner en mall, skriv in hans namn-
- så skriver den det åt en. Den kanske håller talet också.
- Toppen. Tack. - Fråga Ellen! Kvinnor är bra på sånt.
- Hon gör redan för mycket. - Fråga inte en kille.
Vi förtränger sånt där i 20 år och tar itu med det i terapi senare.
- Vet du vad? - Vad då?
Vi öppnar ett nytt kontor på Campbell Street.
- Jaså? - Alldeles intill college.
- Tänk vad bra våra lunchdejter kan bli. - De är rätt bra som de är.
Jag har funderat. Vad sägs om att åka bort över en helg?
Det kan vara jobbrelaterat. En konferens eller workshop...
Jag vet inte.
Vad då "vet inte"? Antingen har vi nåt eller inte.
Klart att vi har, Ted, men en helg är helt...
Vakna bredvid mig, Ellen. Tillbringa en hel dag med mig.
Ingen press, sa vi ju. Eller hur? Det var liksom avtalet.
Ja, det var avtalet.
Det var också tre månader sen.
Ted...
- Ted. - Du var väldigt tydlig.
Snälla Ted, kom igen!
Var inte arg.
Lova mig att fundera på saken.
Jag ska fundera på det. Jag lovar.
Utrikesdepartementets talesman Daniel Winters på gårdagens presskonferens:
Den senaste NSA-läckan har vållat stor skada.
Vi tror att myndighetspersonal är utsatt för risk-
-då deras namn förekommer i läckorna.
Vi ska hitta de skyldiga och ställa dem inför rätta.
Nu utrikes: USA genomförde ett antal luftangrepp mot ett IS-fäste...
Träffa inte rutschkanan.
Kom ihåg min regel: Inte träffa bänken! Kom igen!
Jag har den!
Kasta hårt!
Nu kör vi!
- Jag har inte sett dig här förut. - Jag är på besök.
- Besök? Väntar du på någon, eller? - Ja.
- Ni ska träffas här? - Nej, jag njuter bara av solskenet.
Kom ihåg vad jag sa! Fånga med händerna!
- Det är en park för barn. - Jag trivs här.
Jag gillar att se barnen leka med sina föräldrar.
Jaha. Men bara så att du vet:
I det här landet tycker vi inte om när främlingar tittar på våra barn.
Speciellt inte främlingar som du. Så stick härifrån, va.
Du kanske kan gå till en moské och läsa din lilla bok där.
- Jag ville inte förarga någon. - Men jag är förargad. Så stick!
- Förlåt om jag förstörde din dag. - Jag väntar...
Personen siktad.
- Hej. Är allt som det ska? - Ja.
- Jag trodde att du skulle komma tidigare. - Trafiken var för jäklig.
Du kan ta skåpet.
Hur går det med minnestalet?
Svårare än jag trodde.
- Vill du att jag ska skriva det? - Nej. Jag ska göra det, som jag sa.
Han släppte bomber på Hitler.
Men när han dog kunde han knappt hålla i en krita.
Jag tänker inte dö på ett sånt här ställe.
- Inget är säkert här i livet, storebror. - Om jag pratar med väggarna-skjut mig.
Jag menar det.
Såg du det här?
Charlie gav mig den. Han sa att Shane hälsade på några gånger i veckan.
Du har uppfostrat din son väl.
- Jag undrar hur han hade tid... - Visste du inte att han hälsade på farsan?
Jo, men inte så ofta.
- Du gjorde inte det. - Inte du heller.
Vi klantade oss där.
Du... jag vet att vi inte pratar mycket.
Men jag vill att du ska veta att jag finns här för dig.
Och jag för dig.
Det skulle pappa ha velat.
Kom. Ge lillebrorsan en kram. Kom igen nu!
- Vad ska vi göra med alla de här grejerna? - Jag tar hand om det.
- Säkert? - Ja då.
- Hej. - Ja?
Hej, pappa.
- Hur var det i skolan? - Det var okej.
- Några uppdateringar? - Nej.
Vad spelar du för nåt?
"Bullet Catcher IV"
- Jag träffade din farbror i dag... - Pappa, jag spelar online med flera andra.
Visst.
Vad?
Inget.
Helvete!
Kan jag hjälpa dig?
Jag sa: Kan jag hjälpa dig?
Jag hade vägarna förbi och lade märke till skylten.
Jaså?
Förlåt, jag ville inte tränga mig på.
Är du verkligen intresserad?
Ja. Jag är intresserad.
Jag lade ut en annons på nätet för säkert en månad sen.
- Jag glömde att vi hade skylten kvar. - Jag såg faktiskt annonsen.
Jaha.
- Vill du titta närmare? - Gärna.
- "Amazing..." - "Grace".
Amazing Grace...
Tänkte du behålla namnet på båten?
Amazing Grace är ett perfekt namn.
Om jag köper den ska jag måla om den.
Får jag fråga varför ni säljer den?
När min pappa inte kunde sköta om den själv längre, gav han den till mig.
- Han är generös. - Han var det. Han dog nyligen.
- Ruffen är i gott skick. - Det finns fint mahogny där nere.
Hon är snabbare än man tror.
Beslöt du dig bara plötsligt för att ta språnget?
- Språnget? - Ja, att bara köpa en båt så här.
- Som en blixt från klar himmel. - Ja, så var det.
Bara så du vet, jag vill ha 16 000 för den.
- 16 000 dollar? - Just det.
Är du helt bestämd på den punkten?
Vad tänkte du dig?
Vi kanske kan slå oss ner och diskutera ett pris som båda är nöjda med?
Ja, varför inte.
- Jag heter Neil Wiston, förresten. - Imir. Shaw.
Beth, Ted ringer var 20:e minut. Jag vet inte vad jag ska göra.
En helg borta? Det är en stor risk.
Jag vet. Men jag förlorar honom nog om jag inte åker.
- Är inte det oroväckande? - Du tycker inte att jag ska åka, jag vet.
Lyssna på mig. Nu har du och Ted en grej.
Om ni åker bort har ni en större grej.
Gör inte det om du inte är helt säker.
Är du kvar?
Ja.
Ellen?
Är allt okej?
Hallå där! Kom hit!
Kom tillbaka! Kom tillbaka hit, era små skitungar!
- Öl? - Tack.
- Jag visste inte om alkohol var tillåtet. - Haram.
Haram, just det.
- Det var länge sen jag var i en moské. - Så du är inte en praktiserande...
Inte praktiserande, nej.
- Det där måste vara din son. - Ja, det är Shane.
- Hur gammal? - 16.
Smart grabb. Han brås på sin pappa...
Får jag fråga vad du jobbar med?
Jag jobbar med IT. Datorer.
Skit, datorn!
Fan!
- Jag hoppas att det inte var mitt fel. - Nej, nej.
Jag försöker skriva ett minnestal över min pappa.
- Jag höll på att bli tokig. - Stod ni varandra nära?
Ja, det tycker jag.
Jag behöver en bra inledning, sen kommer resten av sig själv.
Du ska kanske börja med ett barndomsminne.
Prata om vem din pappa var, inte vad han har uppnått i livet.
Jag har gott om seglarhistorier.
Min bror Dave och jag tillbringade varje helg på båten när vi var små.
Där har du inledningen.
- Får jag föreslå en sak till? - Visst.
Enligt min mening borde du låta din pappas berättelse få verklig betydelse.
Verklig betydelse?
Jag fick lära mig att de döda lever vidare på tre sätt.
Genom deras goda gärningar, genom välgörenhet i deras namn-
- och framför allt: kunskapen de lämnar efter sig som andra har nytta av.
Oj, det var vackert.
Tack.
- Jag hoppas att det hjälpte. - Ja, det gjorde det.
Min fru. Jag ska hjälpa henne. Ursäktar du?
Givetvis.
- Vad har hänt? - Baseboll. Ungar.
Oj, är det bra med dig?
- Du borde ha ringt mig. - Ingen fara.
- Hallå. - Hej. Jag är Imir Shaw.
- Du måste vara Shane. - Ja. Är pappa i närheten, eller...?
Han är där ute och tar emot din mamma.
Jag är här för att prata om att köpa båten.
- Den var min farfars. - Jag vet.
- Säkert att du vill köpa den? - Borde jag inte det?
Jag vet inte. Det är bara en gammal båt. Hoppas den inte har termiter.
- Hallå? - Ellen.-Mr Shaw.
- Är ni intresserad av båten? - Ja. Kalla mig Imir.
Trevligt att träffas, Imir. Jag ska ställa ner det här. Vill du ha nåt att dricka?
- Han har redan en öl. - Vi har också chai-te, om du föredrar det.
Det låter ljuvligt. Tack, Ellen.
- Ska jag hjälpa till? - Nej, tack.
- Ni har verkligen ett vackert hem. - Tack.
Ja, vi jobbar på det.
- Kom du hem från jobbet nu? - Ja.
Hon är lärare på community college.
- Vad undervisar du i? - Komparativ kultur.
- Så du är antropologilärare? - Etnologi, faktiskt.
- Då har du säkert läst Lévi-Strauss. - Känner du till honom?
Hans tankar är väl viktiga för etnologisk metodologi?
Strukturalism är lite omodernt i dag. Är du...?
Antropolog? Tyvärr inte, jag är datatekniker.
Min far hotade att slänga ut mig från Oxford om jag bytte inriktning.
- Oxford? Jag skulle gärna studera där. - Det är inte så glamoröst som det verkar.
- Vi borde nog prata om själva saken. - Jag tar den.
- Båten, alltså. Jag godtar ditt pris. - Menar du det?
- Vad var priset? - 16.
Toppen.
Jag vill inte att du ska ändra dig, men jag trodde att vi skulle förhandla.
Ni verkar vara hederliga människor. Ni begär säkert ett rättvist pris.
- Tack. - Vad trevligt.
- Skål. - Tack, hoppas att du tycker om den.
Teet skulle passa i Karachi. Det smakar som hemma.
- Tack, det gläder mig. - Imir har hjälp mig med minnestalet.
- Jag är förvånad att han nämnde det. - Det är jag med.
Imir upplyste mig.
Vad sa du? Börja med ett barndomsminne.
Nåt som talar om vem pappa var, inte vad han uppnådde i livet.
Det är min inledning. En seglarhistoria, men med en lärdom om livet.
Nåt som pappa lärde mig.
- Du kan väl stanna över middagen? - Han har säkert andra planer.
Det har jag faktiskt inte. Jag äter gärna med er.
Toppen! Vi firar båtaffären. Jag kör igång grillen.
- Vad vill du ha? En biff? - Jag äter inte kött.
- Vad har vi mer? - Gillar du lax? Jag tar också lax.
- Grilla en biff till Shane också. - "Surf 'n' turf", alltså.
- Kritvita tänder... - Tandställningar är en lukrativ bransch.
- Hej, mamma. - Hej. Det här är mr Shaw.
- Han köper vår båt. - Ja, vi träffades förut.
- Vilken tid är det middag? - Om cirka en halvtimme.
- Bra. Jag går ut ett litet tag. - Okej.
- Det var Shane. - Han verkar inte så glad.
- Jag vet inte... - Min tonårsdotter gjorde såna miner.
Tonåringar, eller hur? Och hans farfar dog ju nyligen.
Självklart. Förlåt mig.
- Får jag låna toan och tvätta händerna? - Ja, men den här nere funkar inte.
Du får gå upp. I slutet av korridoren.
Vad är det här?
David gav mig den.
Visste du att Shane hälsade på pappa två gånger i veckan?
Han har inte sagt nåt.
Vi ses i Valhall, farfar!
- Var är Shane? - Vet inte. Han skulle gå ut ett tag.
- Jag får sätta en spårare på grabben. - Kan du inte spåra honom med GPS?
- Många amerikanska föräldrar gör det. - Ja. Jag skojade bara.
Jag känner några föräldrar som har den där spårnings-appen.
Paranoida föräldrar-och det är inte vi. Ge honom inga idéer nu.
- Exakt varifrån kommer du, Imir? - Karachi.
Ljusens stad. Hur länge har du varit i USA?
- Jag kom nyss. Jag har ett nytt kontrakt. - Vad sysslar du med?
- Systemintegration. Jag är programmerare. - Jag vill inte byta ämne...
men vi borde kanske prata om hur du tänkte betala för båten.
Jag kan ordna en banköverföring i morgon om det går bra.
Klart att det går bra.
- Hej, kompis. Kul att du kunde komma. - Förlåt.
- Är det okej om jag äter på mitt rum? - Nej, det är oförskämt. Sätt dig!
Pojkar som växer äter som om de vore ihåliga.
- Hur är det ni säger i USA? "Chow down"? - Just det.
Det är militärslang för att äta.
Jobbsamtal... Ursäkta mig.
- Ja? - Dålig tajming?
Min köttbit blir kall. Vad är det?
Var snäll nu, jag gör dig en tjänst. Säkerhetsmöte klockan sju i morgon.
- Obligatorisk närvaro. - Säkerhetsmöte? Vad har hänt?
Det är läckan. Huvudkontoret är som galna efter siktesvideorna.
Nåt Genève-skit om icke-militära krigsuppdrag.
Hur påverkar det programmet?
Om media får veta att vi är privata aktörer stänger de ner oss.
Det finns värre saker...
- Vi ses i morgon, okej? - Ja.
- Jag ber om ursäkt för det där. - Var det Gary? Vad ville han?
En server ligger nere, så jag börjar tidigt i morgon.
Om han fick övertidsbetalt skulle vi vara rika...
9-17 ena dagen. Nattskift nästa... Helt galet.
- Får jag gå från bordet nu? - Ja.-Vad sägs om lite cheesecake?
Jag har aldrig ätit amerikansk cheesecake. Det sägs att det inte ens smakar ost.
Shane, hjälp mamma med disken.
Sparar vi den här till nåt särskilt? Vi ska skåla för båtaffären.
Vi kanske borde skåla för din farfar också.
Jag gillar den idén.
Du har ett stort hjärta, Imir.
Utan pappa skulle vi inte stå här nu. Eller hur?
Det stämmer nog.
Pop Grove 2012. Det var ett bra år.
Enda året jag vann fantasy football.
2012 hade jag jobbat utomlands i två år.
Jag hade inte sett min familj på hela den tiden.
- Det är svårt. - Ja.
Vi hade videosamtal, men det var inte samma sak. Jag saknade sånt här.
Familjemåltider...
Nio hackningar av hemligstämplade filer. Fyra mot NSA: s brandväggar.
Vi borde ha tagit honom vid flygplatsen i Seattle.
Rover, det här är Canary. Vi har en träff i ditt område.
Stanna här.
Huset hör till en privat aktör som jobbar för oss.
Skojar du?
Skål för nya vänner!
För trygg seglats på vattnet och på land.
- "Trygg seglats"? - Avbryt inte!
Han är inte berömd för sina skåltal.
För allas vår hälsa... inklusive vår ekonomiska.
Och slutligen för min far.
Så långt tillbaka jag kan minnas älskade han havet.
Och han älskade den båten.
Imir, vi lämnar över en bit av Wiston-familjens historia till dig.
Jag vet att vi precis har träffats, men jag tror att min far skulle samtycka.
Du är en bra man.
- Tack. Jag känner mig hedrad. - Skål.
Skål.
Du kan väl ge mig ditt fat?
Imir, det måste vara svårt att vara borta från sitt hem?
- När får du se din familj igen? - Snart.
Sist vi åt middag tillsammans var min dotter i din ålder.
Nasreen.
Hon hade problem i skolan.
Innan vi flyttade till Karachi hade hon aldrig gått i en samskola-
-och umgåtts med pojkar i sin egen ålder.
De andra flickorna visste det. De retade henne.
Jag försökte prata med henne, men inget jag sa spelade nån roll.
Jag kände mig maktlös. Som om jag hade misslyckats som far.
- Alla föräldrar känner nog så ibland. - Kanske det.
Några dagar senare hälsade de på släktingar i Miranshah. Jag stannade kvar.
Det ligger väl i Waziristan? Nära Afghanistan? Där talibanerna håller hus?
Bland annat. Ja, där finns pakistanska talibaner.
Finns det två olika slags talibaner?
- Det är invecklat. - Ja, visst är det invecklat?
Ja... det är det.
Vi vill att världen ska vara svartvit, med goda och onda, men...
i den riktiga världen är det ofta inte så.
Waziristan är ett stamsamhälle.
Det är väldigt konservativt och väldigt religiöst.
De behandlar sina kvinnor som boskap.
- Ursäkta, har du varit där? - Det kan jag inte påstå, nej.
Men jag var i New York en vecka efter 11 september.
Det var tillräckligt svartvitt för mig.
- Får jag ett glas vin till? - Det är ingen bra idé.
Vi firar ju, Ellen.
Min fru är respekterad i min familj och i mitt samhälle-
- och vi skapade ett väldigt lyckligt liv tillsammans.
Det är klart.
- Vad heter hon? - Fatima.
- Det är vackert. - Hon var det.
I döden finns ingen skönhet.
Jag beklagar verkligen.
Hon är åtminstone med Nasreen. De dog tillsammans.
Herregud.
- Vad hände? - Vi borde inte...
Det gör inget. De blev träffade av en robot.
- Vad hemskt. - Ja, det var hemskt.
- Vem avfyrade roboten? - En drönare som tillhörde CIA.
Fruktansvärt.
Var de bara på fel plats vid fel tillfälle?
- Så måste det ha varit. - De var inte de enda.
Vad är rätt plats? Männen de försöker döda är alltid omgivna av civila.
Trodde CIA att de civila var... IS, eller...?
Jag bryr mig inte om vad de trodde. Bara om vad de gjorde.
Vad det än var de försökte göra-
- så skjuter inte USA: s regering bara godtyckligt.
CIA kanske har en annan definition av "godtyckligt".
Misstag kan ju hända.
Men det är nog lätt hänt att man tar saker och ting ur sitt sammanhang.
Ibland ser vi inte hela bilden. Det kanske är så att i gränsregionen-
- har de civila levt under hotet om bombnedslag i ett årtionde.
Barn är rädda för att gå till skolan. Man undviker att samlas offentligt-
-för att USA tror sig stå över lagen.
Jag förstår inte. Varför skjuter USA robotar på civila områden?
- Det verkar inte... - En mycket bra fråga, Shane.
- Neil kanske har svaret? - Börja inte med det här nu, snälla.
- Det är bara en diskussion. - Jag tycker att det räcker.
Jag kan inte ens föreställa mig hur du känner det-
- och vi är allihop hemskt ledsna för din förlust.
- Det är vi. - Självklart.
Tack, Ellen. Och förlåt mig, det här är inte ett samtalsämne för middagen.
Det var opassande.
Det är ingen bra dag för mig, helt enkelt. Det är årsdagen av deras död.
Ellen, du kan väl gå och göra lite kaffe?
Ja, okej.
- Vill du ha lite mer te? - Kaffe låter faktiskt bra.
- Okej.-Hjälper du till? - Ja.
- Herregud, det var... Hur är det med dig? - Ja, ingen fara.
Han är uppenbarligen utom sig och pappa har druckit för mycket.
Mamma, vi pratar ju bara. Det är ingen stor grej.
Nu får det räcka. Vi serverar kaffet och tackar för i kväll. Ge mig grädden.
Vad hände med killen från CIA?
Vad som hände? Inget händer nånsin med dem.
Han fortsatte bara jobba.
Jag måste ta det här samtalet.
Tillåter militären det där, helt enkelt?
Berätta.
- Jag kollade. Vi flög in i Miranshah. - För exakt ett år sen. Vad var målet?
- En bombtillverkare från al-Qaida. - En Hellfire-robot utanför hans hus, va?
Vissa drönarpiloter är inte ens soldater.
De är inte ens i närheten av kriget.
De sitter i sina trygga arbetsbås och spelar tv-spel-
-men i de här spelen är offren verkliga.
- Minns du några civila förluster? - Kanske. Vi hade inget fotfolk.
Det kunde inte verifieras.
De kommer hem till sina familjer... efter en lång dags mördande-
-och stoppar om sina barn.
Det är lätt för dem att skilja det de gör från verkligheten.
Det visste inte jag.
- Kaffe? - Tack.
- Grädde och socker? - Nej, tack.
- Kan det ha kommit ut i läckan? - Är du orolig att Ellen får veta det?
- Nej, inte hon. - Vem?
- Svara bara. - Jag vet inte. Kanske.
- Vad handlar det här om? - Ingenting.
Jag ringer dig i morgon.
Vi borde nog gå igenom detaljerna om båten och registreringen.
Kan vi gå till mitt arbetsrum ett tag?
Jag vet inte vad du sysslar med, men du ska ut ur mitt hus nu!
- Hotar du mig med våld annars? - Börja inte ens...
Du är inte vad jag hade väntat mig, Neil Wiston.
- Jag ringer polisen. - Inte alls.
- Varför inte? - På grund av väskan som står i ditt kök.
Och den här detonatorn.
Vet du hur mycket explosivämne en Hellfire-robot innehåller?
Nästan tio kilo. Jag har googlat det.
Fan också.
Canary. Det här är Rover.
Kod röd! Målet har en möjlig explosiv anordning.
Om några minuter är det exakt ett år sen min familj dödades.
- Vad vill du? - I sinom tid. Ge mig din mobil.
Ge mig den.
Hör på... Din familj är död.
Jag vet, och jag är ledsen, men jag vet inte vad du tror att det har att göra...
- Du vet vad det har att göra med dig! - Jag försörjer mig på att skriva kod!
Ljug inte!
Din myndighetsläcka öppnade upp en bakdörr till ert drönarprogram.
Till era flygloggar och slutligen till att vi två står här nu.
Från och med nu ska du säga sanningen till mig-och till dem.
Ja, okej.
Mamma?
Mamma, tänker du svara?
Bra. Är allt ordnat, då?
Får du nånsin se bilder på de oskyldiga som du dödar, Neil?
Jag har dina saker.
- Är du en plikttrogen hustru, Ellen? - Ursäkta?
- Respekterar du din make? - Vår relation angår inte dig.
Nu är det tid att vara uppriktig. Har du något att berätta för din man?
- Neil, din fru träffar en annan man. - Vad?
Varför...? Varför säger du det?
- För att det är sanningen. - Mamma?
Neil...-Varför gör du så här?
- Snälla... - Vad är det här, din sjuke jävel!
Jag lärde mig det av er. Jag bevakar er-
- på samma sätt som ni bevakar oss med satelliter och drönare.
Ska jag berätta för din fru och din son vem du verkligen är?
Neil?
- Jag jobbar inte för Lyker Surveys. - Vad pratar du om?
Det finns faktiskt inget Lyker Surveys. Inte på riktigt.
- Vad menar du? - Det är en täckmantel.
Är du en civilsnut? En brottsling?
- Jag är ingen brottsling. - Det är diskutabelt.
Jag utför kontraktsarbete för CIA.
CIA? Central Intelligence Agency?
Jag kunde inte säga sanningen, för det jag gör är hemligt.
- Jag är din jävla fru! - Då ljuger vi allihop!
- Pappa, vad jobbar du med? - Jag flyger UAV-drönare!
Varför är kartläggning hemligt?
Snälla, säg att det bara är kartor.
Jag har medverkat i ett testprogram med hemliga uppdrag för privata aktörer.
S flygvapen använder drönare för att spåra fienden.
Vi gör allt för att minimera civila förluster.
Nej! Reducera det inte till "civila förluster"! De är människor med namn!
Nasreen! Fatima! De har namn!
Var försiktig. Försiktig.
Shane, kom så går vi.
- Neil. - Ellen. Ellen!
Sätt dig ner! Sitt!
Vi gör som han säger.
Är det där en bomb?
Jag är ledsen att ni är indragna i det här.
Shane, kom hit! Sätt dig!
Sitt!
Gå och öppna.
Ta dörren.
Det ordnar sig...
- Varför gormar ni här? - Shane håller på och är jobbig...
- Vad gör du här? - Vi fick inte avsluta vårt samtal.
Du, jag ber om ursäkt för det.
Det är bara inget bra tillfälle, tyvärr.
Jag försöker bara komma på vad som var så viktigt med just det uppdraget.
Glöm det.
"Glöm det"... Okej.
- Hur länge har vi varit kolleger nu? - Vet inte. Tre år?
Ja, tre år. Jag kan se när du är uppskrämd, och du är uppskrämd.
När du ringde om säkerhetsmötet och läckan-
- blev jag lite skärrad, men det är bra nu.
- Du blev lite skärrad? - Ja...
Gary, jag lovar att du överanalyserar det här.
- Gör jag det? Verkligen? - Ja.
Okej.
- Vem är det? - Vår granne.
Han såg Shane spräcka Ellens vindruta med en baseboll.
- Jag såg det. - Shane ljög om det.
- Han betedde sig som en skitunge? - Ja.
- Så allt är bra? - Ja.
Okej. Men vi kan väl träffas före mötet i morgon bitti?
Och hälsa Shane att han får skärpa sig, annars får han en omgång av mig.
- Okej. - Ha en trevlig kväll.
Du är en otäckt bra lögnare, Neil.
Har vi fler hemligheter att diskutera?
- Pappa, det är nåt jag måste berätta. - Du behöver inte berätta någonting!
- Säg ingenting! - Jag var med när farfar dog.
Han kramade min hand. Det hade han inte gjort på flera månader.
Sen tittade han på mig och han kände igen mig.
Sen slutade han andas. Jag kunde ha hämtat en sköterska.
Jag kände inte att det var vad han ville. Jag bara lät dem hitta honom!
Jag sa inget. Jag ville inte att du skulle känna skuld för att du inte var där.
Du borde ha varit där, pappa! Du borde ha varit där!
Det var en mycket bra bekännelse.
Men de skyldiga borde aldrig skonas.
Identitet bekräftad.
Har du nånsin känt äkta skuld, Neil?
När du ser på människorna där nere och tar deras liv-känner du något, då?
Vad vill du?
Vill du en bekännelse? Visst!
Jag och killen som precis gick dödade din familj!
- Är du nöjd nu? - Inte alls.
Kom igen, du vill väl ha hämnd? Du vill ha hämnd!
Kom igen, ge mig allt du har! Utkräv din hämnd av mig, men låt dem gå!
- Vem sa nåt om hämnd? - Vad gör du annars här?
- Har du inte hört på nåt jag har sagt? - Jag lyssnar.
Berätta hur vi kan hjälpa dig. Berätta.
Jag har förlorat allt. Jag får aldrig mer träffa min familj.
- Det finns inget kvar åt mig. - Du är uppriven och tänker inte klart.
Jag tänker klart.
Jag tänker på hur de togs ifrån mig.
Jag gör allt du vill.
Men snälla, låt dem gå.
Jag saknar dem så mycket.
Jag saknar dem så mycket!
Snälla du, Imir... Låt dem gå.
Låt dem bara få gå. Jag gör precis vad du vill.
- Låt dem få gå härifrån. - Jag är ledsen.
Tiden är ute, Neil.
Inget mål.
- Detonatorn ej i sikte. - Håll positionerna.
Nu förstår du, Neil.
Nej.
Du ska inte dö.
Nej.
Nej!
Efter NSA: s dataläcka har den civile drönarpiloten Neil Wiston trätt fram-
med mer information om CIA: s testprogram-
- som suddar ut gränserna mellan privata aktörer och militären.
Som privat aktör kan Wiston ställas till svars för civila dödsfall-
-under dessa krigsuppdrag.
Vissa kanske kallar Wiston för patriot, men han är en landsförrädare-
-som kommer att ställas inför rätta.
Allvarlig skada har tillfogats våra nationella säkerhetsprogram.
Det är faran med visselblåsare som Neil Wiston. De gör vårt land sårbart.