DET LEVENDE SLOT
Sofie, jeg har lukket butikken.
Jeg synes, du skulle tage med.
Jeg skal lige være færdig. God fornøjelse.
Jamen så går vi.
- Jeg går nu. - Vent på os.
- Se, der er Haurus slot. - Hvor er det?
- Se, hvor tæt på det er. - Ih, altså.
Tror I så, at Hauru kan være her i byen?
- Hov, nu er det væk. - Det gemmer sig for soldaterne.
- Har I hørt om Martha fra Sydbyen? - Ja, Hauru tog hendes hjerte.
- Jeg bliver helt bange. - Bare rolig, han vil ikke have dit.
- Skynd jer nu lidt! - Er det sandt?
Hold nu op.
HATTERS HATTEBUTIK
Søger du noget, lille mus?
- Nej tak, jeg klarer mig. - Hvad med at drikke en kop te?
- Nej tak, jeg har en aftale. - Hun er en rigtig lille mus.
- Hvor gammel er du? - Lad mig nu komme forbi.
- Dit skæg skræmmer hende. - Hun er sød, selv når hun er gal.
- Undskyld... Jeg har ledt efter dig. - Hvem er du?
Jeg er sammen med hende. Skulle I to ikke gå jer en lille tur?
- Hvad? - Hvad sker der?
Tilgiv dem. De er ganske harmløse.
- Lad mig følge dig på vej. - Jeg skal hen til Cesaris Konditori.
Lad som ingenting. Jeg bliver forfulgt. Bare gå.
Undskyld, at du sådan bliver involveret.
Denne vej!
Og så!
Ned med benene og fortsæt med at gå.
Sådan. Du skal ikke være bange.
Hvor er du dygtig.
Jeg afleder deres opmærksomhed. Vent lidt, før du går.
- Ja. - Dygtig pige.
- Lettie, en æske chokolade. - Vil du ikke med ud at gå en tur?
- Min storesøster? - Lettie, skynd dig tilbage.
- Storesøster! - Lettie.
Hvordan kom du herop? Er du blevet til en engel?
- Jeg har det, som om jeg drømmer. - Lettie, I kan låne kontoret.
Mange tak, men jeg er på arbejde.
Hvad? Tror du ikke, at det var en troldmand?
Han var virkelig venlig. Han reddede mig.
Og nu har du tabt dit hjerte.
Hvis det var Hauru, ender det med, at han spiser dit hjerte.
Bare rolig, han går kun efter kønne piger.
Nu igen?
Vi lever i en farlig verden.
Det siges endog, at Ødeheksen lusker omkring.
Storesøster! Ih, altså.
- Lettie, madeleinekagerne er klar. - Jeg kommer om lidt.
Fint.
Jeg går hjem nu. Det glæder mig, at du har det godt.
- Lettie. - Mange tak.
Vil du tilbringe hele dit liv i den hattebutik?
Butikken betød alt for far, og jeg er den ældste.
Det var ikke det, jeg mente. Vil du gerne være hattemager?
- Det... - Vi ses!
- Kig ind i butikken næste gang. - Jeg går nu.
Storesøster, du er nødt til at tænke på dig selv.
Undskyld, men butikken er lukket. Var døren ikke låst?
Sikke en luvslidt butik og sikke nogle luvslidte hatte.
Og du er også lidt luvslidt at se på.
Det her er en lille, ydmyg hattebutik.
Vær venlig at gå!
Du er modig sådan at jage Ødeheksen på porten.
Ødeheksen?
Du kan ikke fortælle andre om din forbandelse. Hils Hauru fra mig.
Er det der virkelig mig? Ikke gå i panik.
Nu ikke gå i panik. Bare tag det roligt, Sofie.
Det er ikke alvorligt. Slet ikke.
Ikke gå i panik. Ikke gå i panik.
- Så er jeg hjemme! - Goddag, fru Hatter.
Hvad siger I så? Det er højeste mode i Kongebyen.
- Den klæder Dem. - Tror I ikke, at den vil sælge? Sofie!
- Sofie! - Hun er ikke kommet ned i dag.
Hvad kan der være galt? Sofie!
Bliv ude. Jeg er slemt forkølet. Du skulle nødig blive smittet.
Sikke en stemme! Du lyder som en bedstemor på 90 år.
- Jeg bliver i sengen i dag. - Ja? Vi ses senere.
Opsedasse.
Det skal nok gå, bedste.
Du ser sund og rask ud. Og nu passer tøjet til din alder.
Men jeg kan ikke blive her.
Av, av, av. Det er hårdt at blive gammel.
De siger, at det bliver en forfærdelig krig.
- Skal jeg give dig en hånd, bedste? - Ellers tak, unge mand.
- Gerne, men hvor skal du hen? - Længere end dig.
Gå ikke derud, bedste! Det er troldmændenes og heksenes land.
Tak for hjælpen!
- Vil hun ud til Folddalen? - Hun leder vist efter nogen.
Jeg når da heller ingen vegne.
Det er et held, at jeg stadig har mine tænder.
Det der ligner en god stok.
Opsedasse.
Måske er den lidt for tyk.
Av, av, av.
Sikke en stædig gren.
Men du skal ikke undervurdere bedste! Og hiv!
Et fugleskræmsel. Jeg troede lige, det var mere hekseri.
Men hvordan kan du dog stå af dig selv?
Og så har du en kålroe som hoved. Jeg hadede kålroer som barn.
Men det er da bedre at have hovedet opad, ikke sandt? Ha' det godt.
Hvor er det koldt. Og byen er stadig tæt på.
Lad være med at følge efter mig. Du skylder mig ikke noget.
Så er det alligevel hekseri. Jeg har fået nok af den slags.
Kan du ikke bare passe dig selv?!
Det var dog en fornem stok. Mange tak for den.
Tænk, om du også kunne skaffe mig et sted at sove i nat.
Man bliver åbenbart klogere med alderen.
Sikke et stort luftskib.
Og sikke svagelig man bliver som gammel.
Her lugter af røg. Måske er der en hytte i nærheden.
Opsedasse.
Kålroe, er det ikke Haurus slot?
Det var ikke det, jeg mente, da jeg bad om et sted at sove.
Du godeste. Skulle det virkelig være et slot?
Er det indgangen?
Så vent dog lidt!
Vent lidt! Må jeg komme med eller hvad?
Mit sjal!
Kålroe, der er dejligt lunt derinde, så jeg går ind. Mange tak.
Hauru gider næppe spise en gammel kones hjerte.
Vi ses næppe igen, men du er nu en god kålroe.
Jeg ønsker dig al mulig lykke.
Hvad er det her for et sted? Sådan en gammel, faldefærdig rønne.
Én god ting ved at blive gammel er, at man ikke lader sig overraske.
Sikke en forbandelse.
Den bliver ikke nem at ophæve.
- Ilden talte. - Og så kan du intet sige om den.
- Er du Hauru? - Nej, jeg er ilddæmonen Calcifer.
Calcifer, kan du mon hæve den forbandelse, jeg er underlagt?
Hvis du hæver den forbandelse, der binder mig hertil -
- skal jeg nok hæve din.
En aftale med en dæmon? Kan du mon holde, hvad du lover?
- Dæmoner lover ikke noget. - Så må du tale med en anden.
Men jeg har en kontrakt med Hauru, der udnytter mig groft.
- Det er mig, der flytter slottet her. - Hvor er det synd.
Finder du hemmeligheden bag kontrakten, ophæves forbandelsen.
Og så kan jeg hæve din forbandelse.
Så har vi altså en aftale, ikke?
Bedste... bedste!
Kan jeg mon stole på hende?
- Hvem er hun mon? - Havnebyen!
Hvornår er hun kommet?
Øjeblik.
- Jamen det er jo borgmesteren. - Er hr. Jenkins hjemme?
Herren er ude, men jeg kan tage imod besked.
Det er en invitation fra kongen. Krigen er brudt ud.
Hans Majestæt indkalder hermed alle troldmænd og hekse.
Det er meget vigtigt, at hr. Jenkins møder op.
Jeg hader krig.
Hvem er du?
- Calcifer lukkede mig ind. - Nej, hun kom selv ind fra Ødelandet.
Ødelandet? Det var underligt. Hun er da for dælen ingen heks, vel?
Nej, for hekse kommer ikke herind.
- Så er det Havnebyen igen. - Det må være en kunde.
Øjeblik.
- Hvad vil du? - Mor har sendt mig herhen.
Det sædvanlige tryllemiddel?
Opfør dig nu ordentligt, bedste.
Hvad?
- Det er jo ikke Ødelandet. - Bedste, er du også en heks?
Ja, det er jeg. Den allerfarligste heks her i landet.
Strø dette pulver over skibet, så får I god vind.
Mange tak.
- Du bør ikke lyve sådan. - Og du bør ikke klæde dig ud.
Jeg er ikke klædt ud. Det er ren magi.
- Så er det Kongebyen! - Øjeblik.
- Bor troldmand Pendragon her? - Det gør han.
Jeg har en invitation til ham oppe fra kongen.
Han beder Pendragon om straks at møde op på slottet.
Tak for ulejligheden.
Denne by er søreme en konge værdig.
Kom ind, eller du taber både næse og mund.
Og lad være med at snuse sådan rundt.
Så er det nok. Jeg bliver vred på dig!
Det er et fortryllet hus, ikke? Hvor fører den sorte dør hen?
Det ved kun Hauru. Og nu vil jeg have morgenmad.
- Men her er jo både bacon og æg. - Kun Hauru kan bruge ildstedet.
Jeg skal nok.
Det kan du ikke. Calcifer adlyder kun Hauru.
Ja, jeg gider ikke lave mad.
Hvorfor ligger min hat nu der?
Calcifer, vær nu sød.
Nej, jeg vil ej. Jeg er en dæmon, og jeg adlyder ikke nogen.
Opfør dig pænt, eller jeg hælder vand på dig.
Eller jeg fortæller Hauru om vores lille aftale.
Jeg skulle aldrig have lukket den gamle kone ind!
Hvad bliver det så til?
Det var godt. Dygtig ild.
Pas på, jeg branker din bacon.
Calcifer lystrede.
Jeg trænger også til en kop te. Er der en kedel?
Lad mig nu se.
Velkommen tilbage, Hauru. Der er brev fra kongen.
Både til Jenkins og Pendragon.
- Sikke lydig du pludselig er, Calcifer. - Hun tvang mig til det.
Du lader dig da ellers ikke tvinge. Hvem er du?
Jeg er bedstemor Sofie. Slottets nye rengøringskone.
Giv mig den der.
Og giv mig så to skiver bacon mere og seks æg.
Lækkert, lækkert.
Lææ... kkert!
Hvem har ansat dig?
Det har jeg selv. Aldrig har jeg set så beskidt et hus.
Hm... Markl, kom med tallerkenerne.
- I er alle sammen efter mig. - Sofie, så er der mad.
Sæt dig herovre.
Tag en. Vi har ikke andre rene.
Jeg får vist nok at lave her.
- Markl... - Tak.
- Sofie... - Tak.
- Lad os spise. Velbekomme. - Velbekomme.
Det er længe siden, jeg har fået rigtig morgenmad.
Og opdrages skal der også.
Hvad er det, du har i lommen?
- Hvad er dog det? - Giv mig det.
Det er brændt ned i bordet.
- En gammel, magtfuld trolddom. - Er det Ødeheksen?
"Du hjerteløse mand, som fangede et stjerneskud -
- dit hjerte skal blive mit." Det er synd for bordet.
Fantastisk! Det er væk.
Brændemærket er væk, men ikke trolddommen. Spis bare videre.
Calcifer, vær sød at flytte slottet 100 kilometer.
- Og send varmt vand op til badet. - Også det?
Sofie, er du en af Ødeheksens hjælpere?
Hvad er det for noget ævl at lukke ud? Ødeheksen...
Faktisk er jeg...
Altså!
Forbandet være den Ødeheks! Og spis så din mad!
Kryb, kan I så komme ud, eller jeg skal komme efter jer.
I skal ikke gøre grin med mig!
- Jeg vil gerne have et tryllemiddel. - Ikke nu. Vi har en gal heks i huset.
Sofie!
Sofie, jeg går ud.
Jeg går ud, hvis ikke jeg får noget brænde. Hvad gør du nu?
Jeg falder! Pas på.
- Jeg fjerner lige asken. - Det går altså ikke.
Det går ikke. Pas nu på. Jeg falder ned.
Det går ikke. Jeg falder.
Jeg falder. Pas nu på. Skynd dig, Sofie.
Vil du ikke godt lade være med at drille min ven?
Hauru, går du nu?
Markl, sig til rengøringskonen, at hun må styre sit rengøringsvanvid.
- Hvad har du gjort, Sofie? - Hun var ond ved mig.
- Hvis jeg dør, så dør Hauru også. - Jeg er rengøringskone.
Det er min opgave at gøre rent.
Ikke på første sal.
Skynd du dig hellere at pakke dine elskede ting af vejen.
Gem mit værelse til sidst.
Vrede giver nye kræfter.
Sikke et underligt hus.
Hvor vildt! Calcifer... Calcifer!
- Er det dig, der flytter slottet? - Selvfølgelig er det det, dit fjols.
Du er fantastisk. Din trolddomskraft er suveræn.
Synes du virkelig det? Virkelig?!
Du må ikke komme endnu!
Kom så.
- Hvor er her smukt. - Det der er Stjernernes Sø.
- Der er noget, som sidder i klemme. - Giv mig lige en hånd, Markl.
- Opsedasse! - Et fugleskræmsel.
Det er Kålroe. Du kan godt lide at hænge med hovedet nedad, hva'?
Det er lidt trættende. Han følger hele tiden efter mig.
- Er du virkelig ikke en heks? - Jo da. Verdens renligste heks.
Kålroe, ikke så hårdt!
- Han er helt vild med vasketøjet. - Takket være ham tørrer det hurtigt.
Kålroe må være en slags dæmon. Calcifer er ikke sur på ham.
Hvem ved? Måske er han de dødes dæmon.
Og dog har han ført mig til dette sted.
- Nu har jeg taget vasketøjet ned. - Tak, så må vi hellere komme tilbage.
Det er mærkeligt. Aldrig før har jeg følt sådan en fred.
Du stinker. Du stinker af brændt kød og stål.
Hvis du flyver for meget, ender du med at blive derude.
Se, Sofie har lagt brænde frem.
Hvilken forfærdelig krig. Alt står i flammer fra syd til nord.
Jeg hader krudt-ild. Den slags har ingen manerer.
- Min egen slags angreb mig. - Ødeheksen?
Nej, lejesvende forvandlet til uhyrer.
De vil græde, når de ikke kan blive til mennesker igen.
Nej, de har glemt, hvordan man græder.
- Skal du ikke op til kongen? - Jo, det skal jeg vel.
- Fyld badekarret op. - Nu igen?
- Er det Hauru? - Ja, og han frådser med vandet.
- Hauru spiser ikke noget. - Det gør ingenting.
- Godmorgen. - Godmorgen.
Her er smukt så tidligt. Jeg har aldrig set havet før.
- Se, hvor smukt det glimter. - Sådan ser det da altid ud.
- Jeg hader altså kartofler. - Bare betal.
- Tak. - Selv tak, frue.
De er helt friskfangede, frue. Den der er god.
- Jeg hader altså fisk. - Flåden er på vej i havn!
- Der er røg. - Der har været et slag!
- Undskyld, frue. - Et af skibene brænder.
Hvad er der dog sket?!
- Sofie, lad os gå tættere på. - Nej, jeg vil hellere hjem nu.
Vores bedste krigsskib.
Markl, der er en af blobmændene. Stå helt stille.
De er Ødeheksens hjælpere.
Nu er han væk. Andre ser dem åbenbart ikke.
- Se deroppe! - Det var den, der smed bomberne.
Se, Sofie. Der er et luftskib.
- Det er flyveblade. - Lad fjendens flyveblade ligge!
Kan du klare det, Sofie?
- Vil du give mig et glas vand? - Gerne.
Sofie, har du rodet på hylderne? Se lige her!
- Se en underlig farve! - Dit hår er da smukt.
Så kig dog! Du har rodet i mine tryllemidler.
Jeg har bare ryddet op.
Al den rengøring. Jeg bad dig styre dit rengøringsvanvid.
Det er håbløst. Hvor er det ydmygende.
Så slemt er det da heller ikke.
- Jeg synes faktisk, det er pænt. - Det er slut.
Jeg gider ikke leve, hvis ikke jeg er smuk.
Hold op! Lad være, Hauru!
Han tilkalder mørkets ånder, ligesom sidst en kvinde afviste ham.
Hauru, lad nu være.
Du kan da bare farve håret igen.
Jeg har fået nok, Hauru! Jeg har aldrig prøvet at være smuk.
Jeg hader dette sted!
Tak, Kålroe. Du er et venligt fugleskræmsel.
Kom, den er helt gal med Hauru.
Hauru, lad nu være! Jeg går ud. Sofie!
Skynd dig at komme.
- Hvor er han dramatisk. - Er han død?
Ingen er endnu døde af et hysterisk anfald. Gider du hjælpe mig?
Markl, fyld karret helt op. Prøv nu at gå lidt selv.
- Markl, ordner du resten? - Ja.
Mere rengøring...
Jeg kommer ind nu.
Drik nu lidt varm mælk.
Jeg stiller det her. Drik det nu, mens det er varmt.
Gå ikke, Sofie.
Vil du have lidt mælk?
Ødeheksen leder efter mit hus.
- Jeg har set hendes hjælpere. - Jeg er en værre kujon.
Jeg gemmer mig bag magien. Faktisk er jeg ved at dø af skræk.
Hvorfor er Ødeheksen efter dig?
Jeg syntes, at hun var spændende og kontaktede hende.
Hun skræmte mig, så jeg flygtede.
Nu er jeg blevet kaldt op til kongen. Både som Jenkins og Pendragon.
- Hvor mange navne har du egentlig? - Nok til at beholde min frihed.
- Kan du ikke sige nej til kongen? - Se deroppe.
Det er den ed, jeg svor på troldmandsskolen.
- Så gå dog op og tal med ham. - Hvad?
Du kan bare sige, at han skal stoppe den dumme krig.
Og at du ikke vil hjælpe ham.
- Du kender dem ikke. - Han er jo konge.
Det er hans opgave at tage sig af sit folk.
Selvfølgelig! Du går derop i stedet for mig.
Du siger, at du er Pendragons mor, og at jeg er en værre døgenigt.
- Så giver Madame Suliman måske op. - Madame Suliman?
Tager du den hat på? Nu tryllede jeg ellers kjolen så pæn.
Jeg går nu.
God fornøjelse!
Det er en amulet, så du kommer sikkert hjem.
Bare rolig, jeg følger dig i en anden skikkelse. Kom så af sted!
Jeg er sikker på, at det her går galt.
Han har næppe forvandlet sig til en krage.
Han ville vælge noget mere dramatisk.
Næppe.
Hvor er her stort og langt at gå.
Hauru? Nej, det kan da ikke passe.
Hvorfor nu en gammel, mølædt hund?
Men så kan du jo selv se, hvordan det er at være gammel.
- Det er længe siden, lille hattemager. - Ødeheksen?
Tak, fordi du overrakte Hauru mit brev.
- Har han det godt? - Han er rædselsslagen.
Og jeg må arbejde som rengøringskone.
Herligt, herligt. Hvad skal du oppe hos kongen?
Jeg søger job. Jeg er dødtræt af Hauru. Hvad med dig selv?
Jeg er blevet inviteret af kongen.
Endelig har det fjols til Suliman brug for min assistance.
Hvad med at hæve min forbandelse?
Jeg kan desværre kun kaste forbandelser, ikke ophæve dem.
Jeg går i forvejen.
Vent lige lidt! Vent...
Uden dig kunne jeg godt følge med.
Hvad nu?
Vogne er forbudt herfra. Vær venlig at fortsætte til fods.
Den heks til Suliman. Hun tvinger mig til at tage trappen.
Vi indhenter hende. Bare lad som ingenting.
Opsedasse, opsedasse...
Hvordan kan du være så tung?
Hej, du der... Så vent dog lidt.
Hvad vil du? Kan du hæve min forbandelse nu?
Men jeg har jo sagt... at jeg ikke kan den slags.
Så se at få det lært.
Jeg fatter det ikke. Hvor får hun al den energi fra?
Kan du lige stå lidt selv.
Så giv dog op for i dag. Du kan ikke klare det.
Der er gået 50 år, siden jeg blev smidt ud herfra.
Jeg har ventet og ventet på, at denne dag skulle komme.
Så held og lykke. Jeg er ikke så tossegod, at jeg hjælper dig.
Kom her, Hauru.
Hvor er du hjerteløs. Næste gang tryller jeg dig også svagelig.
Skynd dig nu!
- Frue, følg med mig. - Hjælp hellere damen op.
- Vi må ikke hjælpe folk. - Men kongen har inviteret hende.
Hej, dernede, du er næsten oppe.
Og du kalder dig selv for heks?
- Hvor er du streng. - Er du ikke blevet meget ældre?
Fru Pendragon og Ødeheksen!
Tag dig nu sammen. Du har jo glædet dig, ikke sandt?
Fru Pendragon og Ødeheksen!
Pendragon... det lyder bekendt.
- Det er navnet på min hattebutik. - Nå, sådan.
Vær venlige at vente her.
En stol! Den vil jeg have.
Hauru, kom tilbage!
Denne vej, frue.
- De må være Haurus mor? - Ja, jeg er fru Pendragon.
De må være træt. Værsgo at sætte Dem ned.
Jeg er kongens heks, Madame Suliman.
- Den der hund... - Mener De Hin?
Han er min hjælper. Jeg lod ham føre Dem herop.
Jeg antager, at Hauru ikke kommer selv.
Han beder mig undskylde. Han kan alligevel ikke hjælpe kongen.
Hvor ærgerligt. Den dreng var min sidste elev.
Han havde fantastiske evner.
Jeg var så glad for endelig at have fundet min arvtager.
Men han har solgt sit hjerte, har svigtet mig -
- og bruger nu sine evner udelukkende for egen vindings skyld.
Fru Pendragon. Den dreng er farlig.
Han har alt for mange kræfter for en person uden hjerte.
På denne måde ender Hauru ligesom Ødeheksen.
Kør hende ind.
Hvad er der dog sket?
Hun har sin rigtige alder nu. Og hun har mistet sin trolddomskraft.
Også hun var engang en fantastisk heks.
Men hun indgik en handel med en dæmon -
- som har fortæret hendes krop og sjæl.
Vores konge kan ikke mere finde sig i svigefulde troldmænd og hekse.
Hvis Hauru vil tjene kongen, kan jeg lære ham at hæve forbandelsen.
Ellers tager jeg kraften fra ham ligesom med hende der.
Lige et øjeblik!
Nu forstår jeg, hvorfor Hauru ikke ville herop. Her er underligt.
De tvinger os op ad trapper og ind i underlige rum. Det er jo en fælde.
De siger, at Hauru er hjerteløs. Han er nok forkælet og uforudsigelig -
- men han er god nok. Han vil bare være fri.
Hauru kommer ikke, og han vil selv bekæmpe monsteret i sig.
- Det er jeg helt sikker på! - Frue, De er jo forelsket i Hauru.
Hauru... Kommer Hauru nu?
Jeg vil... jeg vil have Haurus hjerte.
Hold så op. Hauru kommer ikke.
Jeg er sikker på, han kommer. Nu har jeg fundet hans svage punkt.
- Deres Majestæt. - Ikke så formel. Hvordan går det?
- Fint, tak. - Jeg trængte til en pause i møderne.
- Forståeligt. - Hvem er disse folk?
- Det er troldmanden Haurus mor. - Jaså.
Tak, fordi De kom, men jeg agter ikke at vinde krigen med magi.
Det er sandt, at Madame Suliman beskytter slottet mod bomber.
Men nu falder bomberne over byerne. Sådan er trolddom, ikke sandt?
- Hvor er Deres Majestæt veltalende. - Suliman!
Det sidste slag skal stå, og denne gang skal vi nok besejre dem.
Sikke en fornem stedfortræder. Jeg bringer snart nyt.
- Mange tak. - Er generalerne kommet?
- Det er længe siden, Hauru. - Og De ser godt ud, madame.
- Jeg vidste det med det samme. - Jeg har holdt min ed.
Jeg vil ikke slås, men bare hente min mor.
Det får du ikke lov til.
Kig ikke ned. Hun er magtfuld.
Lad mig nu vise din mor din sande skikkelse.
Hauru, nej. Det er en fælde.
Hold godt fast!
Sofie, sæt dig frem foran.
Jeg ser, at du har taget alle vennerne med.
Sød vovse.
Du er jo bare Sulimans spion. Men det er for sent at smide dig ud.
- Sofie, du styrer nu. - Hvad? Det kan jeg ikke.
De kommer efter os!
Jeg tager mig af dem, og du flyver til Ødelandet.
- Det kan jeg ikke. - Jo, ringen viser dig vej.
- Kald på Calcifer med dit hjerte. - Calcifer?
Den lyser.
Følg lyset, så er du hjemme før aften.
Hvorfor skulle jeg derop, når du selv kom?
Jeg turde kun komme, fordi jeg vidste, at du var der.
Du reddede mig lige før. Jeg var virkelig i alvorlig fare.
Du må ikke slippe!
- Hvor er du god. - Hvad mener du?
Vi har et forspring. Jeg gør jer usynlige nu, og så flyver du.
Hauru!
Nej, ellers tak.
Mange tak. Det var meget opmuntrende.
Og Hauru tror, at han er sluppet væk. Sikke en ung mor han har.
Nu er vi der snart. Det dernede er min fødeby.
Se ikke sådan ud. Jeg stoler ikke på dig.
Se der. Slottet kommer os i møde.
- Sofie! - Markl, jeg kan ikke lande.
- Sofie! - Sød vovse.
Markl, så er vi hjemme.
Sofie, er du uskadt? Det var godt!
Mange tak, fordi I kom os i møde.
Åh nej, nu er du gået for vidt!
Var det ikke Hauru, der kom hjem?
Hauru?
Hauru, er det dig?
Gør det ondt? Du er såret, ikke?
- Bliv væk. - Jeg vil hæve forbandelsen.
Du kan jo ikke engang hæve din egen forbandelse.
- Men jeg elsker dig! - Det er for sent.
Hauru!
- Hauru er kommet hjem, hva'? - Du skal afsløre hemmeligheden.
- Vi har ikke megen tid. - Før Hauru bliver til et monster?
Det kan jeg ikke røbe. Jeg er en dæmon.
Suliman sagde, at Hauru havde givet dig noget meget kostbart.
- Hvad er det, og hvor er det? - Det er fortrolige informationer.
- Og hvis jeg hælder vand på dig? - Så dør Hauru også!
Godmorgen, Kålroe. Nu må vi være modige.
Så er jeg klar!
Godt! Luk højere op, Calcifer.
- Nu sker det. Skub! - Hiv!
Kom nu i gang med dig. Kom så!
De kalder det et slot, men det er en værre losseplads.
Så er der mad!
- Værsgo, bedste. - Lad være, det er Ødeheksen.
- Det går nok. - Hun stirrer konstant på mig.
Sikke en smuk ild.
- Hauru... - Hej.
- Velkommen hjem. - Må jeg beholde hunden?
Ødeheksen og Sulimans hund. Du er søreme gæstfri, Calcifer.
Lad være med det der. Det var Sofie, der kom med dem.
Du er altid så dramatisk. Og du må være Kålroe.
Det var da en slem forbandelse.
- Vi er noget af en familie. - Sikke en smuk mand.
Vi får travlt i dag, for vi skal flytte.
- Skal vi flytte? - Skønt, her kan man ikke købe ind.
Bliver vi her, finder Madame Suliman os bare med det samme.
Din forbandelse er så stærk, at du må blive her.
Sådan.
Calcifer, sæt bare i gang.
Perfekt. I bliver bare siddende.
Vær nu forsigtig.
Nu begynder jeg.
Det var den flytning. Hop bare ned.
- Sikke megen plads her er. - Sikke en smuk ild.
- Det her er jo... - Jeg har lavet et badeværelse.
Sofie, kom her. Kom nu.
Jeg har også lavet et ekstra værelse. Gå ind og kig.
- Men hvorfor her? - Kan du lide dit værelse?
- Meget passende til rengøringskonen. - Der er også nyt tøj til dig.
Sofie, kom med. Skynd dig.
- Her er have. - Der er også en butik.
- Hin, kom med. - Døren har fået en ny farve.
En ny udgang.
Det er en gave til dig, Sofie.
- Det er min hemmelige have. - Hvor er her smukt.
- Er det også trylleri? - Bare lidt for blomsternes skyld.
Tak, Hauru. Det er som en drøm.
Sofie...
Det er underligt. Jeg føler, at jeg har været her før.
- Jeg får helt tårer i øjnene. - Kom med.
Se der!
- Et lille hus. - Det er mit elskede skjulested.
Her tilbragte jeg mange somre alene som dreng.
Alene?
Min troldmandsonkel gav mig huset i al hemmelighed.
Men du må bruge det, så meget du vil.
- Hvad er der? - Jeg er bange for, at du forsvinder.
Hauru, fortæl sandheden. Det gør mig ikke noget, at du er et monster.
Jeg vil gerne sørge godt for jer.
Du kan plukke blomster og drive en blomsterforretning.
- Det vil du være rigtig god til. - Men forsvinder du så?
Jeg vil gerne hjælpe dig.
Jeg er ikke køn, og jeg kan kun gøre rent...
Men, Sofie, du er da smuk.
Det gode ved alderdommen er, at man kun har lidt at miste.
- Hvad skal det her? - Luftskibet?
- Det brænder byer og folk. - Ven eller fjende?
Det kommer ud på et.
Mordere.
Se lige alle bomberne.
Det stoppede. Gjorde du det?
Jeg driller dem bare lidt. Det falder ikke ned.
- Hauru... - Halløjsa, de har opdaget os.
Sulimans udsendinge. Lad os komme hjem.
Løb! Få nu gang i bentøjet.
- Løb derind. - Nej, du må ikke slippe mig!
- Hvad er der sket, Sofie? - Jeg har fået nok af det her sted.
- Godnat, Sofie. - Godnat.
Vær ikke bekymret for Hauru. Han har tit været væk i flere dage.
Tak, Markl.
- Skal du på toilettet? - Nej tak.
- Godnat. - Du er vist forelsket.
Du sukker hele tiden.
- Jeg tænkte det nok. - Har du været forelsket?
Det har jeg da. Og det er jeg stadigvæk.
Mandfolk er nogle værre nogen.
Intet er så lækkert som en ung mands hjerte.
Og så er de så nuttede.
- Hvad er det? - Luftalarm.
- Luftalarm? - Ikke her, men bliv hellere inde.
Sulimans udsendinge leder efter vores hus overalt i byen.
Det er en god ild. Den skjuler os så fint.
Sofie, vi har fået besøg af en mærkelig dame.
- Mor? - Sofie!
Hvor har du dog været?
Og du er blevet en gammel kone. Det er alt sammen min skyld.
- Det må du undskylde, Sofie. - Mor...
Jeg kan knap nok kende huset. Hvem er den dame?
Nå, det er vel portnerkonen. Jeg har giftet mig igen.
Han er så god og rig. Nu kan vi bo sammen igen.
- Så behøver du ikke gøre rent mere. - Men jeg er glad for mit liv her.
Virkelig? Åh nej...
Vognen venter, så jeg må løbe igen.
Jeg er så glad for at se dig igen. Vi må mødes og snakke.
Pas nu godt på dig selv.
Et spionkryb. Suliman benytter gamle trick.
Spis den, Calcifer.
- Jeg håber, du bliver lykkelig, mor. - Tak. I lige måde, Sofie.
Så er det gjort. Kør mig hjem til min mand.
Nu bliver Madame Suliman glad.
Hm... Det må du undskylde, Sofie.
Sikke mange mennesker. Alle forlader byen, så her bliver helt tomt.
Vil du også væk?
- Det sagde damen. - Nå ja. Godt, at vi fik talt sammen.
Sofie, du må ikke rejse fra mig. Jeg er så glad for dig.
- I lige måde. Jeg rejser ingen steder. - Er det sandt?
- Er vi så en familie? - Ja, vi er.
Det var godt.
Jeg lader altså ikke den heks til Suliman få Hauru.
- Men der står, at vi har vundet. - Det tror kun fjolser på.
Jeg kan slet ikke få gang i Calcifer.
Bedste, vær sød at holde op. Det stinker.
Tag ikke glæderne fra en gammel kone.
Luk vinduet op, Markl.
Det er bedre at lade være.
Calcifer er svækket, og så kan de komme ind.
Markl!
Skynd dig at lukke!
Tag dig af bedste. Jeg ser til butikken.
Hvad vil I mig nu? Sluk dog hellere ildebrandene!
Hauru!
Altid så dramatisk.
Hauru!
Undskyld. Fjenderne var for mange.
Hauru... Hauru.
Hauru! Sofie!
Calcifer, tag dig sammen!
Det der er da en gave fra Madame Suliman, ikke sandt?
- Hun gav mig noget slemt at spise. - Er det ikke Hauru?
Jeg vil gerne have en snak med dig.
Det vil jeg også gerne, men tiden er knap lige nu.
- Du plejer ellers altid at flygte. - Vi ses senere.
Sofie, Calcifer passer på herinde. Jeg tager mig af det udenfor.
Vent! Du må ikke gå. Bliv her hos os.
De bomber igen. Så er selv Calcifer magtesløs.
- Lad os stikke af. Du må ikke kæmpe. - Jeg har stukket af længe nok.
Jeg har endelig fundet en, jeg vil beskytte. Og det er dig.
Hauru.
Det er dernede, vi er.
Og der er Hauru.
Hauru!
Sofie! Kålroe...
Markl, kom med.
Flytte? Er du blevet sindssyg?
Ellers bliver Hauru ved med at slås.
- Jeg foretrækker en kujon. Kom med. - Skal vi gå tur?
- Suliman finder os med det samme. - Det er jo sket.
- Ellers bliver han derude. - Slottet er ved at falde sammen.
Det gør ikke noget. Markl, tag dig af bedste.
- Også dig. Hop op. - Det forbyder min kontrakt mig.
Kan du ikke, så gør jeg det.
Det går ikke. Lad være. Lad nu være!
- Huset falder sammen. - Fint nok.
- Så er vi ude. - Lad mig komme ud til sidst.
End ikke jeg ved, hvad der kommer til at ske nu.
Jeg sagde jo, at det ville falde sammen. Og nu regner det.
- Skal den til byen? - Markl, tag dig af bedste.
- Kålroe, finder du en indgang? - Jeg skal nok passe på dig.
Markl, vi kan komme ind her.
Taget lækker. Jeg går ud.
- Vent her. - Men her er jo vådt.
Skynd dig!
Det er fugtigt.
- Markl, sæt bedste her. - Slottet er helt tomt.
Hvis vi var blevet, kunne jeg og Hauru passe på jer.
Calcifer, jeg har en bøn til dig.
Jeg vil hen til Hauru, så vær sød at flytte slottet.
Jeg ved, at du kan. Du er så stærk.
Men her er ingen skorsten. Og brændet er fugtigt.
Kender du ikke ordsproget: "Modgang gør stærk"?
Jo, det gør jeg da, men... Tror du virkelig det?
- Hvor er du smuk, Calcifer. - Bedste, værsgo.
Får jeg så noget af dit?
- Mit? - Ja, dine øjne eller sådan noget.
Mine øjne? Hvad med den her?
For vildt. Du er den bedste.
Øjne og hjerte ville gøre underværker.
Hjerte? Har du et hjerte?
Der er Hauru. Han er omringet.
- Calcifer, skynd dig! - Lad være!
Bedste! Kan du så lade være.
Det er Haurus hjerte.
Lad nu være!
Bedste!
- Det brænder, det brænder. - Slip det så!
- Du dør af det, bedste. - Det er mit.
Det brænder, det brænder!
Det brænder!
Sofie!
- Sofie! - Hun er ond. Det er mit.
Hin, det er forfærdeligt. Jeg hældte vand på Calcifer.
Hvad skal jeg dog gøre, hvis Hauru dør?
Den bevæger sig. Er Hauru i live? Vis mig, hvor han er.
Det er døren til slottet.
Hin...
Hauru...
Jeg befinder mig i Haurus barndom nu.
Hauru! Calcifer!
Jeg er Sofie. Jeg kommer og henter dig.
Vent på mig i fremtiden!
Jeg går. Det gør jeg, Hin.
Men jeg kan ikke lade være med at græde.
Hauru...
Undskyld, jeg har været så langsom. Du har bare ventet og ventet.
Vær sød at føre mig til Calcifer.
- Er han død? - Nej, han klarer den.
- Bedste... - Jeg ved ingenting, har ingenting.
Vil du ikke nok?
Bedste...
- Vil du virkelig så gerne have det? - Ja.
Så får du det. Men pas godt på det.
- Værsgo. - Mange tak, bedste.
- Calcifer? - Sofie, jeg er helt udbrændt.
- Dør du, hvis Hauru får sit hjerte? - Ikke hvis du gør det. Tror jeg.
Selvom du kastede vand på mig, døde hverken jeg eller Hauru.
Så lad os prøve.
Det er varmt og skælver som en lille fugleunge.
- Det er jo hans barnehjerte. - Lad Calcifer leve tusinde år.
Og lad Hauru få sit hjerte tilbage.
Jeg lever! Og jeg er fri nu.
Han bevægede sig. Han er i live.
Calcifers fortryllelse er væk.
Kålroe!
Kålroe, er du uskadt? Jeg finder en ny pind til dig.
Tak skal du have, Kålroe.
Tak for det, Sofie. Jeg er konge over jeres naboland.
- Jeg var underlagt en forbandelse. - Og kun et kys kunne hæve den.
Netop. Uden Sofie ville jeg have været død.
- Hvor er du en smuk mand. - Sikke en larm.
Hvad sker der? Uh, min krop føles tung som en sten.
- Et hjerte er tungt at bære rundt på. - Dit hår har farve som stjernelys.
- Hvor er det smukt. - Jeg elsker dig.
Nu ved du, hvordan Sofie har det, så skynd dig hjem og stop krigen.
Det skal jeg gøre. Og lad os så mødes igen bagefter.
Det lunefulde hjerte er det eneste, man kan stole på.
Jamen så lover jeg at vente på dig.
Hvorfor kontakter du mig nu? Hvad har du haft gang i?
Så endte det alligevel lykkeligt. Din lille forræder.
Men pyt med det.
Indkald statsministeren og udenrigsministeren.
Og lad os så få gjort en ende på denne meningsløse krig.
Det er Calcifer.
Du havde da ellers ikke behøvet at komme tilbage.
Jeg vil være sammen med jer. Og det ser ud til regn.
Mange tak, Calcifer.
Selvom vi skiltes
som solstråler gennem løvet
vil vort kærlighedsløfte
vare ved for evigt
selvom jeg er alene nu
er i morgen lige så grænseløs
som den ømhed, du viste mig
i nattens skjul
Selvom du ikke er
i alle mine minder
så er du i bækkens rislen
i himlens farve
og i blomsternes duft
i al evighed...
Efter "Det magiske slot" af Diana Wynne Jones.
Musik: Joe Hisaishi
Temasang sunget af Chieko Baisho
Manuskript og instruktion: Hayao Miyazaki
Danske tekster: Mette Holm Dansk Video Tekst