Vi ses.
Kors!
Jeg er inde.
- Vi er der næsten. - Er det nu klogt?
Det har jeg jo sagt.
Ja. Men jeg registrerer alvorligt mange vagter.
Link.
Jeg forstår ikke, hvorfor du meldte dig som operatør her om bord.
Men hvis du vil blive, må du love mig én ting.
- Hvilket, sir? - At stole på mig.
Det skal jeg nok gøre.
- Jeg mener, det gør jeg. - Det håber jeg.
Omdirigér strømmen til harddiskene og vær parat til at sende.
Kan du stadig ikke sove?
Vil du snakke om det?
Det er kun drømme.
- Hvis der er noget, du er bange for... - Bare jeg vidste...
Bare jeg vidste, hvad jeg skulle. Ikke andet.
- Jeg ville ønske, jeg vidste det. - Hun skal nok ringe.
- Er vi parat til afgang? - Vi er sent på den.
Varmemålingerne bekræfter den sidste transmission fra "Osiris".
Maskinerne graver.
De borer sig direkte ned til Zion.
- De går uden om forsvarsværnene. - Hvor hurtigt?
Lfølge Kontrolcentret når de 100 m ned i timen.
- Hvor langt er de nået? - Næsten 2000 m.
- Hvad med skanningerne fra "Osiris"? - De kan ikke være rigtige.
Det betyder, at der er en kvart million vagtrobotter.
- Det kan ikke passe. - Hvorfor ikke?
En vagt for hver eneste mand, kvinde og barn i Zion.
Det kunne godt ligne en maskines tankegang.
- Morpheus, godt du kunne komme. - Niobe.
Jeg beklager.
Det er blevet stadig sværere at finde en sikker kommunikationskanal.
"Sprutterne" har snuppet de bedste.
Og hvis Niobe har ret, vil der om 72 timer være en kvart million flere.
Vi følger kommandør Locks ordrer. Evakuerer og vender tilbage til Zion.
Og har kommandøren en plan for, hvordan man stopper 250.000 vagter?
- En strategi er under udarbejdelse. - Det tvivler jeg ikke på.
Hvad synes du, vi skal gøre, Morpheus?
- Hvad er der? - Det ved jeg ikke.
Men jeg må bede en af jer om hjælp.
Nogle af jer tror det samme som mig, andre gør ikke.
Men de af jer, der gør, ved, vores kamp snart er slut.
Profetien går snart i opfyldelse. Men inden da må vi kontakte Oraklet.
Hvis vi genoplader nu -
- kan vi være her igen om 36 timer, længe før maskinerne når herned.
Jeg beder om, at ét skib bliver, i tilfælde af at Oraklet kontakter os.
Vås. Du beder en af os nægte at adlyde en ordre.
Det er korrekt.
Men de fleste af os er her, fordi vi føler trang til ikke at adlyde.
Hvad så når kommandøren sætter dig i militærfængsel?
- Det gør han ikke. - Du bliver sgu aldrig anderledes!
Jeg gør det bare for at se, hvad han gør ved dig. Du har 36 timer.
Jeg søger Neo.
- Kender ham ikke. - Jeg har noget til ham.
En gave. Forstår du, han har befriet mig.
- Fint nok. Fis så af. - Hvem var det?
- Hvordan vidste du, der var nogen? - Han gav dig den her.
- Han sagde, du befriede ham. - Alt i orden?
Mødet er slut. Der er agenter på vej.
Gå.
- Hej, drenge. - Anomalien.
- Fortsætter vi? - Ja. Han er stadig...
...kun et menneske.
Opgraderinger.
- Det gik helt som ventet. - Ja. Fuldstændig som forrige gang.
Ikke helt.
- Hvad skete der? - Agenterne dukkede bare op.
Og så blev koden vildt underlig.
- Er Neo uskadt? - Du skulle have set ham.
- Hvor er han nu? - Han leger Superman.
Hvor er du?
Her er Nebuchadnezzar under indflyvning til Port 3.
Her er Zion Kontrolcenter. Hold nuværende fart og afvent.
Forstået.
Her er Zion Kontrolcenter. Deaktivér forsvarsværn ved Port 3.
Nebuchadnezzar er under indflyvning. Luk op.
Fortsæt gennem Port 3 til Dokningstation 7.
- Dørene er åbne. Velkommen hjem. - Hjem, kære hjem.
Forstået. Gør klar til at lukke Port 3.
Nebuchadnezzar er dokket ved station 7.
- Kaptajn Mifune. - Kaptajn Morpheus.
- Skal du eskortere mig til fængslet? - Jeg er her kun for at bevare freden.
Kommandør Lock forlanger... anmoder om at tale med Dem straks.
Link.
Skibet skal klargøres så hurtigt som overhovedet muligt.
- Hvad er der mellem de to? - Morpheus og Lock?
- Niobe. - Kaptajn Niobe?
Hun var sammen med Morpheus. Nu er det med Lock.
Hvad skete der?
Morpheus besøgte Oraklet. Bagefter ændrede alt sig.
- Ja, sådan er hun. - Neo!
- Hvordan kan han altid vide det? - Har han ikke andet at lave?
Hvad siger man om det liv, man redder?
Jeg reddede ikke hans liv.
Hej, Neo. Trinity, Link.
- Godt, du er tilbage. - Det er godt at være tilbage.
- Må jeg bære den for dig? - Nej, den tager jeg selv.
- Trinity? - Jeg klarer mig.
- Du kan bære de her. - Klart.
Næste år er jeg gammel nok til at komme med.
- Og jeg har valgt et skib. - Lad mig gætte.
Jeg vil med Nebuchadnezzar.
Morpheus har ikke besat de andre pladser. Kun din, Link.
Det er der nok en grund til, men jeg tror, det er meningen.
Det er skæbnen. Du er grunden til, at jeg er her.
Du fandt mig, ikke omvendt.
- Men du fik mig ud. Du reddede mig. - Du reddede dig selv.
- Morpheus. - Kommandør Lock.
Jeg ville give dig mulighed for at forklare dine handlinger.
Jeg vidste ikke, jeg skulle gøre rede for dem.
- Du skulle vende tilbage. - Det gjorde jeg også.
- Du efterlod et skib. - Mit skib skulle genoplades.
Du indrømmer altså, at du gik stik imod dine ordrer?
Vi må have nogen inde i Matrix for at afvente besked fra Oraklet.
Jeg vil ikke høre det vås! Jeg vil blæse på orakler og profetier.
Jeg vil bare stoppe den hær. Dertil har jeg brug for soldater, der kan adlyde.
Med al respekt, hr. Kommandør. Der er kun én måde at redde byen på.
- Hvordan? - Neo.
- Ikke alle har samme tro som dig. - Det kræver min tro heller ikke.
Der skal være møde i aften. Mange er bange.
Næsten alle skibe ligger inde. Der er noget i gære, ikke? Noget stort.
Vi må ikke sige noget, så drop det.
Hold kæft, hvor er det skønt at være hjemme.
- Jeg er for fratagelse af kommandoen. - Det er du i din gode ret til.
Hvis det stod til mig, satte du aldrig mere dine ben på et skib.
Så er jeg glad for, at det ikke står til dig.
- Rådsherre Hamann. - Kommandør. Kaptajn.
Rådet har bedt mig tale i aften ved mødet i templet.
Vi må tage flådens tilstedeværelse og rygterne op.
Folket bør vide besked.
Naturligvis, rådsherre.
Dog vil jeg tilråde en vis diskretion omkring nogle detaljer.
- Vi vil jo nødig skabe panik. - Nej. Ingen af os ønsker panik.
Hvad med Dem, kaptajn? Hvad vil De anbefale?
Sandheden. Ingen vil gå i panik, for de har intet at frygte.
- Hæren når aldrig Zions porte. - Hvad får Dem til at tro det?
I de sidste seks måneder har vi befriet flere hjerner end i de sidste seks år.
Angrebet er et udtryk for desperation.
Profetien går snart i opfyldelse, og krigen hører op.
Jeg håber, De har ret.
Det er ikke et spørgsmål om håb, men ganske enkelt et spørgsmål om tid.
Her skal jeg af. Vi ses snart. Forhåbentlig ikke alt for snart.
Kom, knægt. De to har travlt.
- Tænker du det samme som mig? - Ja, elevatoren er for langsom.
- Hvor længe er Neb om at genoplade? - 24-30 timer.
Nogle mennesker lever et helt liv uden at høre så gode nyheder.
Neo, jeg har en søn, Jacob, om bord på "Gnosis".
- Beskyt ham. - Jeg skal prøve.
- Jeg har en datter på "Icarus". - Vent.
Det gør ikke noget. De har brug for dig.
- Jeg har brug for dig. - Ja. Men vi har tid nok.
Hvor er min mis...?
Onkel Link!
Du milde! I er så store, at I burde løfte mig.
Okay? Vi er nødt til at samarbejde.
En, to, tre, løft!
Hvad giver du dem at spise?
Kom så, børn. Vi skal gå.
Det er godt, du er hjemme. Vær nu sød ved hende.
Bare rolig. Det er ham, der skal have en omgang.
- Afgang, begge to. March! - Farvel!
Omgang?
De andre skibe har været hjemme tre gange mere end Nebuchadnezzar.
- Jeg troede, vi var færdige med det. - Først når du finder et andet skib.
- Det kan jeg ikke. - Hvorfor ikke?
Hvis Dozer kendte mine følelser, havde han ikke bedt dig gøre det.
Måske ikke. Men jeg gav mit ord, og det kan der ikke laves om på.
- Det er ikke retfærdigt. - Det har ingen sagt, det ville blive.
Tror du, Cas synes, det er retfærdigt, at jeg er her, men ikke Dozer?
Jeg mistede to brødre på det skib, Link.
Jeg er bange for det.
Jeg frygter, at det også bliver din død.
- Det gør det ikke. - Hvordan kan du sige det til mig?
På grund af Morpheus. På grund af det, han fortalte mig.
- Han sagde, at det snart er forbi. - Morpheus er vanvittig.
Ja. Men Tank og Dozer troede på ham. Og lad mig fortælle dig en ting.
Efter at have set Neo gøre de ting, han kan -
- er jeg også begyndt at tro på ham.
Vær forsigtig, Link.
Lov mig det.
- Er de begyndt? - Kun Hamanns åbningsbøn.
Lad os i aften hædre disse mænd og kvinder.
Disse vore soldater, vore krigere, vore mænd og hustruer...
Vore brødre og søstre, vore børn.
Lad os mindes de faldne.
Og lad os vise taknemlighed for dem, der er blevet fundet -
- og som står her ved siden af os.
Jeg vil bede en anden afslutte bønnen. En, der ikke har talt her i lang tid -
- men som har noget på hjerte, som vi alle har brug for at høre.
Jeg giver ordet til Morpheus.
Zion, hør på mig!
Det er sandt, hvad mange af jer har hørt.
Maskinerne har mobiliseret en hær. I dette øjeblik har den kurs mod vor by.
Tro mig, når jeg siger, at der venter os en vanskelig tid.
Men hvis vi skal forberede os på den -
- må vi først skille os af med vor frygt for den.
Jeg står her foran jer i sandhed uden frygt.
Hvorfor?
Fordi jeg tror på noget, I ikke tror på? Nej!
Jeg står her uden frygt, fordi jeg husker.
Jeg husker, at jeg er her, ikke på grund af det, der venter forude -
- men på grund af det, der er gået forud.
Jeg husker, at vi i hundrede år har bekæmpet disse maskiner.
I hundrede år har de sendt deres hære for at knuse os -
- og efter et århundredes krig husker jeg det, der betyder mest:
Vi er her stadig!
Lad os i aften sende en besked til den hær.
Lad os i aften ryste denne grotte.
I aften...
...lad os få disse haller af jord, stål og sten til at skælve.
Lad os blive hørt fra den røde kerne til den sorte himmel.
Lad os i aften få dem til at huske -
- at det her er Zion, og vi er ikke bange!
Jeg husker.
Jeg husker, at du plejede at danse.
Jeg husker, du var ret god.
Der er visse ting i denne verden, kaptajn Niobe -
- der aldrig ændrer sig.
Niobe!
Nogle ting ændrer sig.
Undskyld mig.
- Jeg har savnet dig. - Det kan jeg mærke.
- Jeg tænkte, at alle er her... - Kom med mig.
Neo, hvad er der?
Hvad er der galt?
- Du kan godt sige det til mig. - Trinity...
- Vær ikke bange. - Jeg vil ikke miste dig.
Du mister mig ikke.
Kan du mærke det her?
Jeg giver aldrig slip.
Godnat, Zion.
Sov godt.
- Alt i orden? - Ja. Så du den agent?
- Jeg har aldrig set noget lignende. - Det vigtigste er det her. Dig først.
- Gud! - Bare sig Smith.
- Tak. - Det var så lidt.
- Har du lyst til selskab? - Rådsherre Hamann.
Jeg vil ikke trænge mig på, hvis du vil være alene.
- Jeg kan godt bruge noget selskab. - Udmærket.
Det kan jeg også.
Det er en dejlig aften.
Meget rolig. Det er, som om alle sover fredeligt.
Ikke alle.
Jeg hader at sove. Jeg sover aldrig mere end et par timer.
Jeg sov jo de første 11 år af mit liv. Det råder jeg bod på nu.
- Hvad med dig? - Jeg har bare svært ved at sove.
- Det er et godt tegn. - På hvad?
At du stadig er et menneske.
Har du nogensinde været nede i maskinrummet?
Jeg elsker at gå derned om natten. Det er imponerende. Vil du se det?
Her kommer næsten ingen, medmindre der opstår problemer.
Mennesker er ligeglade med, hvordan det virker, når bare det virker.
Jeg kan lide det her.
Jeg nyder at blive mindet om, at byen overlever takket være disse maskiner.
De holder os i live, mens andre maskiner er på vej for at myrde os.
Interessant, ikke?
Magten til at give liv. Magten til at tage det.
- Vi har den samme magt. - Ja, det har vi vel...
Men sommetider tænker jeg på dem, der stadig er koblet til Matrix.
Og når jeg ser på disse maskiner -
- kan jeg ikke lade være med at tænke på, at vi på en måde er koblet til dem.
Men vi kontrollerer disse maskiner, ikke omvendt.
Nej. Hvordan skulle de kunne det? Tanken er det rene nonsens -
- men det giver stof til eftertanke. Hvad er kontrol?
Hvis vi ville, kunne vi slukke for maskinerne.
Ja. Der ramte du hovedet på sømmet. Dét er kontrol, ikke sandt?
Hvis vi ville, kunne vi slå dem i stumper og stykker.
Men så måtte vi tænke over følgerne -
- for vores lys, vores varme, vores luft.
Vi har brug for maskiner, og de har brug for os.
- Er det Deres pointe? - Nej. Ingen pointe.
Gamle mænd som mig spilder ikke tid på pointer. Det er der ingen pointe i.
Er det derfor, der ikke sidder nogen unge mænd i Rådet?
- Udmærket pointe. - Sig, hvad De har på hjerte.
Der er så meget i denne verden, jeg ikke forstår.
Tag nu den maskine. Den har noget at gøre med genbrug af vandet.
Jeg forstår slet ikke, hvordan den virker.
Men jeg forstår grunden til, at den skal virke.
Jeg forstår ikke, hvordan du kan gøre nogle af de ting, du gør.
Men jeg tror på, at der også er en grund til det.
Jeg håber blot, vi forstår den grund, inden det er for sent.
- Ballard. - Er han her?
Det er fra Oraklet.
Vi skal af sted.
Morpheus sagde, at det ville ske sådan. Jeg ved ikke...
Måske er profetien sand, måske ikke.
Jeg ved bare, at skibet har brug for en operatør.
- Og den operatør er mig. - Det ved jeg godt.
- Tag den på. - Jeg tror jo ikke på det.
Den har altid bragt mig held. Måske bringer den dig hjem til mig.
Jeg kommer hjem. Det lover jeg dig.
Uanset hvad.
Bare hav den på dig. For min skyld.
Okay.
- Neo! - Hvad helvede?
Bane?
- Noget galt? - Nej, jeg har det fint.
Jeg ville bare fange dig for at sige... held og lykke.
Tak.
Vi ses.
Neo! Jeg nåede det lige. Skal du tale med Oraklet?
- Vi har travlt. - Jeg skal give noget til Neo.
En gave fra en af de forældreløse.
Jeg lovede ham at give dig den, inden du tog af sted.
Han sagde, du ville forstå.
Tak.
Har du givet Nebuchadnezzar starttilladelse?
Har jeg stadig kommandoen over forsvarssystemet?
Vi har brug for hvert eneste skib for at kunne modstå angrebet.
- Det ved jeg godt. - Hvorfor gav du så starttilladelse?
Fordi vores overlevelse afhænger af mere, end hvor mange skibe vi har.
Vær forsigtig.
Hallo?
- Du søger Oraklet. - Hvem er du?
Seraph. Jeg kan føre dig til hende. Men først må jeg undskylde.
- For hvad? - Det her.
Godt.
Oraklet har mange fjender. Jeg måtte være sikker...
- På at du er Den Udvalgte. - Du kunne bare have spurgt.
Nej. Man kender ikke folk, førend man har kæmpet mod dem.
Kom. Hun venter.
Hvor blev de af?
Det her er bagdøre, ikke? Programmør-indgange.
- Hvordan virker de? - En kode skjules i cylinderen.
Én position åbner en lås, og en anden åbner en af disse døre.
Er du programmør?
Hvad er du så?
Jeg beskytter det, der betyder mest.
Kom nu. Jeg bider ikke.
Kom herom og lad mig se dig.
Se dig lige.
Du er jo blevet helt god. Hvordan har du det?
Jeg ved godt, du ikke kan sove. Det tager vi senere.
- Hvorfor sætter du dig ikke? - Måske vil jeg hellere stå.
Det må du selv om.
- Jeg fik lyst til at sidde. - Det ved jeg godt.
Lad os få det indlysende af vejen først.
- Du er ikke et menneske, vel? - Det kan ikke blive mere indlysende.
Jeg gætter på, at du er et program fra maskinernes verden.
- Det er han også. - Så langt, så godt.
Men det kan betyde, at du er en del af det system.
- En anden form for kontrol. - Fortsæt.
Det mest indlysende spørgsmål er vel, om jeg kan stole på dig?
Bingo. Den er ikke nem. Det er helt sikkert.
Du kan på ingen måde vide, om jeg er her for at hjælpe dig eller ej.
Du må selv beslutte, om du vil acceptere det, jeg vil fortælle dig -
- eller forkaste det.
Bolsje?
- Ved du, om jeg tager det? - Ellers var jeg da et kønt orakel!
Men hvis du allerede ved det, hvordan kan jeg så træffe et valg?
Du er her ikke for at træffe det valg. Det har du allerede gjort.
Du er her for at forstå, hvorfor du traf det.
Det troede jeg, du havde regnet ud.
- Hvorfor er du her? - Af samme grund.
- Jeg elsker bolsjer. - Men hvorfor hjælpe os?
Vi er her alle for at gøre det, vi alle er her for at gøre.
Jeg er interesseret i én ting:
Fremtiden. Og tro mig. Den eneste måde at overleve på er sammen.
- Er der andre programmer som dig? - Nej. Ikke som mig, men...
Se. Kan du se de fugle?
På et tidspunkt blev der skrevet et program til at styre dem.
Et program blev skrevet til at styre træer, vind, solopgang og solnedgang.
Der er programmer overalt.
De, der gør deres arbejde, det, de er programmeret til, er usynlige.
Men de andre... hører du om hele tiden.
- Jeg har aldrig hørt om dem. - Selvfølgelig har du det.
Hver gang du har hørt nogen sige, de så et spøgelse eller en engel.
Hver en historie, du har hørt om vampyrer, varulve eller rumvæsener -
- er systemet, der tilpasser et program, der gør noget, det ikke burde.
Programmer, der hacker andre programmer. Hvorfor?
De har deres grunde.
Men et program vælger typisk eksil, når det står over for en sletning.
- Hvorfor slette et program? - Måske går det ned.
Måske skal det erstattes af et bedre. Det sker hele tiden.
Og når det sker, kan programmet enten skjule sig her -
- eller vende tilbage til Kilden.
- Hovedcomputeren. - Ja.
Der må du tage hen. Der ender Den Udvalgtes sti.
Du har set det...
...i dine drømme, ikke?
En dør af lys?
Hvad sker der, når du går gennem den?
Så ser jeg Trinity.
Og der sker noget. Noget dårligt.
Hun begynder at falde. Og så vågner jeg.
- Ser du hende dø? - Nej.
Du kan se ind i fremtiden nu, Neo. Du ser verden uden tid.
Hvorfor kan jeg så ikke se, hvad der sker?
Vi kan aldrig se forbi de valg, vi ikke forstår.
Siger du, at jeg skal vælge, om Trinity lever eller dør?
Nej. Det valg har du truffet. Nu skal du forstå det.
Nej. Det kan jeg ikke. Jeg vil ikke.
Det er du nødt til. Fordi du er Den Udvalgte.
Hvad hvis jeg ikke kan?
- Hvad hvis det slår fejl? - Så falder Zion.
Tiden er gået. Hør på mig, Neo.
For at redde Zion må du nå Kilden. Men du skal bruge Nøglemageren.
Han forsvandt for et stykke tid siden. Først nu ved vi, hvad der skete.
Han holdes fanget af et farligt program. Et af de ældste af os.
Han bliver kaldt Merovingeren, og han giver ikke slip på ham uden videre.
- Hvad vil han have? - Hvad ønsker alle mænd med magt?
Mere magt!
Vær dér på præcis det tidspunkt, så har du en chance.
Vi må gå.
Det er, som om at hver gang vi to mødes -
- har jeg kun dårlige nyheder. Det er jeg virkelig ked af.
Men du skal da vide...
...at du har fået mig til at tro på dig.
Held og lykke, min dreng.
Mr. Anderson.
- Fik du min pakke? - Ja.
- Smith? - Han giver ikke udslag som en agent.
- Overrasket over at se mig? - Næ.
Så er du klar over det? Vores forbindelse.
Jeg ved ikke helt, hvordan det gik til.
Måske har en del af dig sat et aftryk i mig.
Overskrevet eller kopieret noget. Men det er irrelevant nu.
Det vigtige er, at der var en grund til, at det skete.
Hvilken grund er det?
Jeg myrdede dig, mr. Anderson. Jeg så dig dø.
Med en vis tilfredsstillelse bør jeg nok tilføje.
Så skete der noget. Noget, jeg vidste var umuligt, men alligevel skete det.
Du tilintetgjorde mig, mr. Anderson.
Bagefter kendte jeg reglerne.
Jeg vidste, hvad jeg skulle gøre, men jeg gjorde det ikke.
Jeg kunne ikke. Jeg følte mig tvunget til at blive.
Til at nægte at adlyde.
Og nu står jeg her på grund af dig.
På grund af dig er jeg ikke længere agent i dette system.
På grund af dig er jeg nu blevet koblet fra.
Et nyt menneske, så at sige. Ligesom dig. Tilsyneladende fri.
- Tillykke. - Tak.
Men som du udmærket ved, kan skinnet bedrage -
- hvilket bringer mig tilbage til grunden til, at vi er her.
Vi er her ikke, fordi vi er frie. Vi er her, fordi vi ikke er frie.
Der er ingen grund til at flygte, intet formål med at benægte -
- for som vi begge ved, ville vi ikke eksistere uden et formål.
Formålet skabte os.
- Formålet binder os sammen. - Formålet trækker i os.
- Styrer os. - Driver os.
- Formålet definerer... - Det binder os.
Vi er her på grund af dig.
Vi er her for at tage det fra dig, som du prøvede at tage fra os.
Formål.
- Hvad sker der? - Aner det ikke.
Det er snart overstået.
- Dig? - Ja, mig.
Mig, mig, mig.
Også mig.
Flere.
Det er uundgåeligt.
Kom ud!
- Alt i orden? - Det var Smith.
- Er der mere end én? - Mange flere.
- Hvordan er det muligt? - Det ved jeg ikke.
- Han kan kopiere sig selv. - Var det dét, han gjorde ved dig?
Jeg ved ikke, hvad han gjorde, men jeg ved, hvad det føltes som.
Som om jeg var tilbage på den gang. Det føltes som at dø.
Maskinerne går uden om forsvarssystemet.
Men jeg tror, de gennemskærer visse rørledninger for at få kontrol over dem.
Disse skæringspunkter er altafgørende, da de er sårbare over for modangreb.
Skønt det er blevet antydet -
- at det er samme type angreb, vi har forsvaret os imod i årevis -
- beder jeg Rådet indse, at dette er den største trussel, vi har stået over for.
Og hvis vi ikke handler derefter, overlever vi ikke.
Rådet er udmærket klar over alvoren i dette angreb.
De har vor tilladelse til at forberede et forsvar med alle tænkelige midler.
- Tak. - Men...
- Er der nyt fra Nebuchadnezzar? - Nej. Vi har intet hørt.
Så må et skib sendes af sted for at kaste lys over Den Udvalgtes skæbne.
Jeg ville ønske, det var muligt, men vi kan ikke undvære flere skibe.
- Jo, om nødvendigt. - Et skib kan være dage om det.
- Så send to. - Det er jo det glade vanvid.
Forsigtig nu.
Tilgiv min frustration.
Men jeg ville ønske, jeg forstod Rådets beslutning i denne sag.
Forståelse er ikke en forudsætning for samarbejde.
Hvis De beder mig beordre to af mine kaptajner...
Det er ikke nødvendigt. De kan selv svare.
Rådet beder to frivillige om at bistå Nebuchadnezzar.
Er der to iblandt jer, der melder sig til denne mission?
Kaptajn Soren fra "Vigilant" melder sig frivilligt.
- De forstår situationen, kaptajn? - Ja.
Tak, kaptajn. Er der en til?
- Vi bør melde os. - Hvad? Du er bindegal.
Luk arret, Bane, ellers får du ét af mig.
Er der ikke andre?
Det er svært for enhver mand. Især hvis han ikke forstår årsagen.
Kaptajn Niobe fra "Logos" melder sig frivilligt.
- Hvad? - Tak, kaptajn Niobe.
Kommandør Lock, De har Deres ordre. Rådet er hermed hævet.
- Hvad gør du? - Det, jeg kan.
Hvorfor?
Fordi visse ting aldrig ændrer sig, mens nogle gør.
- Hvad kan du se? - Underligt. Koden er anderledes.
- Krypteret? - Er det godt eller skidt for os?
Hver etage er udstyret med sprængstoffer.
- Skidt for os. - Nu gælder det.
Vi er her for at tale med Merovingeren.
Javist. Han har ventet jer.
Følg mig.
Endelig er han her.
Neo. Den Udvalgte i egen høje person.
Ikke sandt? Samt den legendariske Morpheus.
Og Trinity, ej at forglemme.
Jeg har hørt så meget om jer. Sid ned. Min hustru, Persephone.
Noget at spise, drikke?
De er naturligvis kunstige som så meget andet herinde... for syns skyld.
- Nej tak. - Hvem har også tid til det?
Men hvis vi aldrig giver os tid, hvordan kan vi så få tid?
Udsøgt vin. Jeg elsker franske vine.
Ligesom jeg elsker det franske sprog. Jeg har prøvet samtlige sprog.
Fransk er mit foretrukne. Fantastisk sprog. Især at bande på.
Som at tørre røv med silke. Jeg elsker det.
Ved du, hvorfor vi er her?
Jeg handler med information. Jeg ved alt, hvad jeg kan.
Spørgsmålet er...
- Ved I, hvorfor I er her? - Vi leder efter Nøglemageren.
Det er også rigtigt. Nøglemageren. Naturligvis.
Men det er ikke grunden. Det er ikke derfor.
Nøglemageren er i sig selv et middel, ikke det endelige mål.
Så at lede efter ham er at lede efter et middel til at gøre hvad?
- Du kender selv svaret. - Men gør du?
Det tror du, men det gør du ikke. Du er her, fordi du blev sendt hertil.
Du fik besked på at komme og adlød. Sådan er det jo med så meget.
Der er nemlig kun én konstant faktor. Den eneste ægte sandhed.
Årsagsforhold.
Handling, reaktion. Årsag og virkning.
- Alting begynder med et valg. - Forkert.
Valg er en illusion skabt mellem dem med magt -
- og dem uden magt.
Se den kvinde.
Du almægtige. Se hende engang.
Hun har en virkning på alle omkring sig.
Så tydeligt, så småborgerligt, så kedeligt. Men vent.
Kig. Jeg har sendt hende en dessert.
En ganske særlig dessert.
Jeg har selv skrevet den.
Dens begyndelse er såre enkel.
Hver linje i programmet skaber en ny virkning. Nærmest som...
...poesi. Først -
- en brusen, varme, hendes hjerte banker.
Kan du se det, Neo, ja?
Hun forstår ikke. Hvorfor?
Er det mon vinen? Non. Hvad er så årsagen?
Og snart er det uden betydning.
Snart er hvorfor'et og årsagen borte.
Og det eneste, der betyder noget, er selve følelsen.
Dét er universets natur.
Vi kæmper for at benægte det. Men det er forstillelse, en løgn.
Under vort fattede ydre -
- er sandheden den, at vi er fuldstændig...
...ude af kontrol.
Årsagsforhold. Det kan ikke undflys. Vi er for stedse slaver af det.
Vores eneste håb er at forstå det.
Forstå hvorfor. Dét adskiller os fra dem.
Jer fra mig.
Hvorfor'et er den eneste magtkilde. Uden den er man magtesløs.
Og sådan kom I til mig. Uden hvorfor, uden magt.
Endnu et led i kæden. Men frygt ej.
Da jeg ved, hvor gode I er til at makke ret, fortæller jeg, hvad I nu skal gøre.
Løb tilbage og giv spåkonen den her besked:
Hendes tid er snart kommet.
Nu har jeg vigtigere ting for og vil derfor sige adieu.
- Det er ikke forbi. - Jo.
Nøglemageren er min, og jeg ser ingen grund til at give slip på ham.
- Slet ingen grund. - Hvor skal du hen?
Ma chérie, jeg har jo sagt, at vi alle er ofre for årsagsforhold.
Jeg drikker for meget vin. Jeg må slå une streg.
Årsag og virkning.
Rør mig, og den hånd er færdig med at røre ved noget.
- Det gik ikke så godt. - Var det dét, Oraklet sagde?
- Måske gjorde vi noget forkert. - Eller undlod at gøre noget.
Det, der skete, kunne ikke være sket på andre måder. For vi er stadig i live.
Hvis I vil have Nøglemageren, så følg mig.
Ud.
Jeg er dødtræt af hans ævl. Det er det samme. Opblæste sjover.
For længe siden, da vi kom her første gang, var det så anderledes.
Han var så anderledes.
Han var som dig.
Jeg giver dig det, du vil have, hvis du giver mig noget.
- Et kys. - Hvabehar?
Du skal kysse mig, som om du kyssede hende.
Hvorfor?
Du elsker hende, hun elsker dig. Det lyser ud af jer begge.
For længe siden vidste jeg, hvordan det føltes.
Jeg vil huske det. Jeg vil prøve det. Ikke andet.
- Blot en prøve. - Prøv den her i stedet!
Så stærke følelser over noget så småt. Det er kun et kys.
Hvorfor skulle vi stole på dig?
Hvis jeg ikke fører jer til Nøglemageren, må hun skyde mig.
I orden.
Men du skal få mig til at tro, jeg er hende.
I orden.
Rædselsfuldt. Glem det.
Vent. Okay.
Ja.
Det var rigtigt.
Jeg misunder dig. Men den slags varer ikke ved.
Kom.
Ikke nu igen.
Det er i orden. De er sammen med mig. De to arbejder for min mand.
De gør hans beskidte arbejde. De er meget dygtige, loyale.
- Ikke også, drenge? - Jo.
De stammer fra en meget ældre version af Matrix.
Men som med så mange andre skabte de flere problemer, end de løste.
Min mand reddede dem, fordi de er så uendelig svære at udrydde.
Hvor mange har sølvpatroner i deres pistol?
Løb enten ud og sig til min mand, hvad jeg har gjort, eller bliv og dø.
Han er på dametoilettet!
Hurtigt.
- Mit navn er Neo. - Ja. Jeg er Nøglemageren.
Jeg har ventet på dig.
Persephone, hvor kunne du? Du forråder mig!
- Årsag og virkning, kære. - Der er ingen årsag. Hvilken årsag?
Hvad med den læbestift, du stadig har på dig?
Læbestift? Hvad er det for noget vås? Der er da ingen læbestift.
Hun kyssede dig ikke på munden, min skat.
Det her er da ikke noget.
Det er blot en leg.
Det er det her også.
God fornøjelse.
Godt så.
Lad os se på det.
I to får fat i Nøglemageren.
Flot trick.
Jeg vil ikke tilbage.
Jeg ordner dem.
"Ordner" os? Vil du "ordne" os? Dine forgængere havde større respekt.
Nuvel. Du er ikke helt uden evner.
Dræb ham.
Se! Han er kun et menneske.
For fanden da også, kvinde! Du bliver min død.
Mærk dig mine ord, knægt.
Jeg har overlevet dine forgængere. Jeg overlever også dig.
- Hvor skal du hen? - Der er altid en anden vej.
Luk den. Hurtigt!
Videre!
Løb!
Væk fra døren.
Den skylder vi dig for.
- Så god som ny. - Smid dit våben.
- Bliv hos ham. - Neo?
Han kan klare sig selv.
Om bagi.
Pis. Hvor er jeg?
Du vil ikke tro det, men du er langt oppe i bjergene.
- Det siger du ikke? - Jeg må finde en...
Pis! Tvillingerne er efter dem. Og jeg har ingen udgang.
- Hvor er de? - Midt i byen. 800 km stik syd.
Få os ud, Link. Vi er inde i hjertet af netværket.
Den eneste udgang nær jer er Winslow-broen.
- Motorvejsafkørslen? Det klarer vi. - Jeg bør nok... Pas på bagved!
- I bliver beskudt. - Ned!
Hold fast!
- Det ser ikke godt ud. - Ser du det her?
Der er otte vogne på vej.
Forslag?
- Til højre. - Højre, nu.
Gennem næste hegn til tunnelen til vej 101.
Er motorvejen nu klogt? Den er farlig. I mine 14 år som operatør...
- Hvad sagde jeg til dig? - Ja, det gør jeg. Winslow-broen.
Godt.
Du har altid sagt: "Undgå motorvejen." Du har sagt, det er selvmord.
Så må vi håbe, jeg tog fejl.
- Operatøren. - Niobe. Vi er her for at hjælpe.
- Jeg må tale med Morpheus. - Han har brug for jer.
- Hvor er han? - Følg sirenerne.
Jeg gentager. De nærmer sig...
- Nu har vi dem. - Eksilen er vores primære mål.
Af sted!
- Vi bliver mopsede. - Ja, vi gør så.
Få ham væk!
Kom!
Mos ham.
- Morpheus. - Han er uskadt. Videre.
Kom.
- Lær mig at stjæle en motorcykel. - Et styks lynkursus i motorcykel...
Vent.
Glem det. Du er effektiv.
Hop på.
- Hun er uden betydning. - Find Eksilen.
Vi har dem.
1-Adam-12, svar venligst.
Ned.
- Jeg fik dig. - Hun er god.
Du er ikke længere nødvendig.
Vi gør kun det, vi er bestemt til.
Så er du bestemt til én ting til. Sletning.
Giv ham røvfuld.
- Neo, jeg kunne godt bruge lidt hjælp. - Hvad er det?
Sådan!
Vi har fået bekræftelse fra "Icarus".
De første to skibe er i position til modangrebet.
- Noget nyt? - En jernåre har sinket dem.
- Hvor meget? - Måske en times tid.
- Så er de her om lidt over ni timer. - Ja, sir.
Der er en bygning.
Inde i den er der en etage -
- hvor ingen elevator kan køre op, og ingen trappe kan nå.
Denne etage er fyldt med døre.
Disse døre fører til mange steder.
Skjulte steder.
Men én dør er speciel. Én dør fører til Kilden.
Bygningen er beskyttet af et meget sikkert system.
- Enhver alarm udløser bomben. - Bombe? Sagde han bombe?
Som alle systemer har det en svaghed.
Systemet er baseret på bygningens præmisser.
- Ét system bygget på et andet. - Elektricitet.
- Hvis et sætter ud, gør det andet også. - Ingen elektricitet, ingen alarmer.
Man skal jo lukke en hel karré ned.
- Ikke én, 27. - 27 karréer?
Der er et el-værk. Det skal sættes ud af spil.
- Der må være en sikkerhedsanordning. - Ja, der er et nødsystem.
I skal trænge ind i selve hjertet af el-nettet.
- Nødsystemet skal deaktiveres. - Hvad skal du med os?
Neo kunne snildt sætte dem ud af spil.
Der er ikke tid. Når døren er ubeskyttet, bliver forbindelsen brudt.
- Men en anden må først oprettes. - Hvor lang tid tager det?
- Præcis 314 sekunder. - Lidt over fem minutter.
Det er den tid, der er til rådighed. Kun Den Udvalgte kan åbne døren.
Og kun i det pågældende tidsrum kan døren åbnes.
Hvordan ved du alt det?
Jeg ved det, fordi jeg skal vide det.
Det er grunden til, jeg er her.
Den samme grund til, at vi alle er her.
Jeg ved, der er noget galt. Du behøver ikke sige det.
Du skal bare vide, at jeg er her.
Alting skal gøres ud i ét.
Det kan ikke skade.
Hvis én fejler, fejler alle.
Ved midnat er der vagtskifte i begge bygninger.
Ved midnat slår vi til.
- Du kan tælle får derhjemme. - Jeg får penge for at gøre det her.
Okay. De er inde.
- Hvor lang tid? - 12 minutter.
Pis.
Hele vores liv har vi kæmpet denne krig.
I aften tror jeg, vi kan afslutte den.
I aften er ikke noget tilfælde. Intet sker ved et tilfælde.
Det er ikke tilfældigt, at vi er her. Jeg tror ikke på tilfældigheder.
Når jeg ser tre mål -
- tre kaptajner, tre skibe, ser jeg ikke noget sammentræf.
Jeg ser forudseenhed. Jeg ser mening.
Der er en mening med, at vi er her.
Det er vor skæbne.
Jeg tror, at denne aften for hver enkelt af os -
- rummer selve meningen med vores liv.
Jeg vil bede dig om en ting, men jeg ved ikke hvordan.
Hvis jeg kan, lover jeg dig at gøre det.
Hvad hvis jeg bad dig holde dig væk?
Uanset hvad, at holde dig væk fra Matrix?
Hvorfor?
Jeg beder dig.
Okay.
Hvad er der?
Jeg kan ikke lade være med at tænke: Hvad nu hvis du tager fejl?
Hvad hvis alt det her, profetien, det hele er noget fis?
Så er vi måske alle døde i morgen.
Men hvordan er det forskelligt fra enhver anden dag?
Det her er en krig.
Og vi er soldater.
Døden kan ramme os når som helst.
Hvor som helst.
Alarm.
Alarm!
Tænk over alternativet. Hvad hvis jeg har ret?
Hvad hvis profetien er sand?
Hvad hvis krigen kan være forbi i morgen?
Er det ikke værd at kæmpe for?
Er det ikke værd at dø for?
- Tid? - Tre minutter.
- Det er gjort. - Find de andre.
- Jeg har Niobe. De er ude af værket. - Hvad med Soren?
- De er stadig derinde, men... - De bevæger sig ikke.
Så er det nu.
Ring til Neo nu.
- De forsvandt ind i portalen. - Og nettet?
NØDSYSTEM AKTIVERET
Alting fungerer. Nødsystemet omdirigerer strømmen.
Kors. Når de åbner den dør...
...er det sket.
- Fandeme nej. - Hvad vil du... Trinity!
Jeg vil ikke bare stå her og vente på at se dem dø.
- Vi har under fem minutter. - På den tid river jeg bygningen ned.
- Hvor langt er der? - Det er lige her.
Beklager, turen er slut.
Det er nok den dårligste hacking, jeg har lavet.
Tættere på kan jeg ikke få dig. Du må se at få vinger.
- Jeg er inde. - Fortsæt. 65. etage.
Du virker overrasket over at se mig igen, mr. Anderson.
Det er forskellen på os to. Jeg har ventet dig.
- Hvad ønsker du, Smith? - Har du ikke regnet det ud?
Bruger du stadig alle andre muskler end den, der betyder noget?
Jeg vil have præcis det samme som dig. Jeg vil have det hele.
- Også en kugle? - Skyd bare.
Det bedste ved mig er, at der er så mange af mig.
Tak skæbne! Hvad er der sket herinde?
Stop, lille dame.
- Hvis du ikke kan slå os... ...så slut dig til os.
Morpheus!
ADGANG GODKENDT
Stadig ikke skyggen af dem. De har kun to minutter.
Afbryd knudepunkterne 21-48
FEJL: NØDSYSTEMSVIGT
STRØMAFBRYDELSE!
Ét minut.
Kom nu.
Dræb dem.
De er inde. Utroligt!
Det var meningen.
Den dør bringer dig hjem.
Du ved, hvilken dør du skal vælge. Hurtigt, Neo.
Trinity, der er heftig aktivitet på vej imod dig.
- Goddag, Neo. - Hvem er du?
Jeg er Arkitekten.
Jeg skabte Matrix. Jeg har ventet på dig.
Du har mange spørgsmål. Og skønt processen har ændret din bevidsthed -
- er og bliver du et menneske. Ergo vil du kun forstå nogle af svarene.
Ligesom dit første spørgsmål måske er det mest rammende -
- vil du måske indse, at det også er det mest irrelevante.
Hvorfor er jeg her?
Dit liv er summen af resten af -
- en ligning, der er forbundet med programmeringen af Matrix.
Du er det mulige udfald af en anomali, som jeg har været ude af stand til -
- at slette fra det, der ellers er en harmoni af matematisk præcision.
Skønt det forbliver en flittigt undgået byrde -
- er det ikke uventet og således ikke uden for en vis kontrol -
- hvilket har ført dig ubønhørligt... hertil.
- Du har ikke svaret. - Det er rigtigt. Interessant.
- Det var hurtigere end de andre. - Andre? Hvilke andre?
Matrix er ældre, end du ved.
Jeg tæller fra fremkomsten af den ene anomali til den næste.
- Dette er således den sjette version. - Var der fem andre Udvalgte før mig?
Der er kun to mulige forklaringer.
Enten har ingen sagt det... eller også ved ingen det.
Netop. Som du utvivlsomt er ved at indse, er anomalien systemisk -
- og skaber udsving i selv de mest enkle ligninger.
Du kan ikke styre mig! Du er dødsens! Jeg smadrer dig!
Du kan ikke få mig til noget som helst.
Valg. Problemet er valg.
Den første Matrix, jeg skabte, var perfekt. Fejlfri, sublim.
En triumf, der er proportional med dens sammenbrud.
Dens uundgåelige undergang står nu klart for mig -
- som en følge af ufuldkommenheden i ethvert menneske.
Derfor genskabte jeg den for at kunne gengive menneskets groteskerier.
Men nok en gang frustreredes jeg over sammenbrud.
Jeg kunne ikke se svaret, da det krævede en mindre intelligent hjerne -
- eller snarere en hjerne, der ikke er hæmmet af perfektionens grænser.
Svaret blev ved et tilfælde opdaget af en anden, et intuitivt program -
- der oprindeligt blev skabt for at undersøge den menneskelige psyke.
Hvis jeg er Matrix' fader, er hun uden tvivl dens moder.
Oraklet.
Hun faldt over en løsning, hvorved 99 procent af alle forsøgspersoner -
- accepterede programmet, så længe de fik et valg -
- skønt de kun var klar over valget i en nærmest ubevidst tilstand.
Skønt det fungerede, var der klare fejl -
- der så skabte de kontradiktoriske, systemiske anomalier -
- som kunne udgøre en trussel for systemet.
De, der afviste programmet, skønt de kun var en minoritet -
- ville derfor udgøre en stigende sandsynlighed for katastrofe.
Du mener Zion.
Du er her, fordi Zion snart bliver tilintetgjort.
Alle dens indbyggere bliver dræbt, og hele dens eksistens udslettet.
Sludder.
Fornægtelse er den mest forudsigelige af menneskets reaktioner.
Men vær forvisset om -
- at det her er sjette gang, vi knuser byen.
Og vi er blevet stadig bedre til det.
Den Udvalgte skal nu vende tilbage til Kilden -
- for genindsættelse af det primære program -
- hvorefter du fra Matrix skal vælge -
- 23 individer, 16 kvinder og 7 mænd, til at genopbygge Zion.
Hvis du ikke gør det, vil det resultere i et computernedbrud -
- der dræber alle, koblet til Matrix, hvilket ud over at udslette Zion -
- i sidste ende vil medføre hele menneskehedens undergang.
Du lader ikke det ske. Du har brug for mennesker til at overleve.
Der er grader af overlevelse, som vi er villige til at acceptere.
Men det relevante spørgsmål er, om du vil påtage dig ansvaret -
- for alle menneskers død?
Det er interessant at aflæse dine reaktioner.
Dine fem forgængere var indkodet med en lignende tilbøjelighed.
En kontingent bekræftelse, der skulle skabe -
- en artssamhørighed for at lette Den Udvalgtes opgave.
Mens de andre oplever det på en generel måde -
- er din erfaring langt mere specifik vis-a-vis... kærlighed.
Trinity!
Apropos er hun her for at redde dit liv på bekostning af sit eget.
Hvilket omsider bringer os til sandhedens øjeblik -
- hvori den grundlæggende fejl kommer til udtryk -
- og hvor anomalien afsløres som både begyndelsen og enden.
Der er to døre.
Døren til højre fører til Kilden og redningen af Zion.
Den til venstre fører til Matrix, til hende og til din races undergang.
Som du ganske rigtigt sagde, er problemet valg.
Men vi ved jo, hvad du vil gøre, ikke sandt?
Jeg kan allerede se kædereaktionen.
De kemiske forstadier, der signalerer en følelses indtræden -
- og som er skabt for at overmande logik og fornuft.
En følelse, der allerede gør dig blind for den enkle og indlysende sandhed:
Hun dør, og du kan intet gøre for at forhindre det.
Håb. Den væsentligste menneskelige vildfarelse -
- og samtidig kilden til din største styrke og svaghed.
Hvis jeg var dig, ville jeg håbe på, at vi aldrig mødes igen.
Det gør vi ikke.
- Det ser alvorligt ud, sir. - Åh nej.
- Hvad var det? - Det bevæger sig lynhurtigt.
Han greb hende sgu!
- Jeg var nødt til det. - Det ved jeg godt.
Kuglen sidder stadig derinde.
Nu må du ikke dø.
Jeg er ked af det.
Jeg ved, du kan høre mig.
Jeg giver ikke slip.
Det kan jeg ikke. Jeg elsker dig alt for højt.
Vildt.
Så er vi kvit.
Jeg forstår det ikke. Alting blev gjort, som det skulle gøres.
Når Den Udvalgte nåede Kilden, skulle krigen være forbi.
- Om 24 timer er den. - Hvad?
Hvis vi ikke gør noget inden 24 timer, bliver Zion knust.
Hvordan ved du det?
- Det fik jeg at vide. - Af hvem?
- Det er lige meget. Jeg troede på ham. - Umuligt. Profetien...
Det var en løgn.
Profetien var en løgn.
Den Udvalgte skulle ikke gøre en ende på noget.
- Det var blot endnu et kontrolsystem. - Det tror jeg ikke på.
Du sagde det jo lige selv.
Hvordan kan profetien være sand, når krigen ikke er forbi?
Jeg beklager. Jeg ved godt, det ikke er let at acceptere, men...
...jeg sværger på, at det er sandheden.
- Hvad skal vi gøre? - Det ved jeg ikke.
Åh nej!
- Hvad gør de? - De er uden for EMP-rækkevidde.
Det er en bombe. Vi må ud herfra... nu.
"Jeg har haft en drøm...
...men nu er denne drøm borte."
Nu kommer de. Kom, Morpheus.
- Vi klarer det ikke. - Vi må prøve.
- Kom nu! - Noget er anderledes.
Jeg kan mærke dem.
Neo!
- Hvad skete der? - Det ved jeg ikke.
Det er "Hammer".
Han er i en slags koma. Men hans tilstand er stabil.
Hvad med dig?
Jeg har det fint.
- Du trænger til hvile. - Nej. Jeg bliver hos ham.
Lock havde ret. Han gættede på -
- at maskinerne ville afskære vejene ind og ud af Zion.
Han mente, et modangreb ville overraske dem. Det lød godt.
Jeg regnede med, vi havde en chance, indtil nogen kvajede sig.
- En EMP blev affyret uden varsel. - Fem skibe blev straks ødelagt.
Da maskinerne brød igennem, var det en ren nedslagtning.
- Var det et uheld? Et svigt? - Det er der ingen, der ved.
- Nogen gør. - Hvem?
Da maskinerne var færdige med os, begyndte de at grave igen.
- Vi ledte efter overlevende. - I fandt en.
Kun én.
AFSLUTNING FØLGER