Hvad er meningen med livet?
Er der en grund til, vi er her?
Er der noget formål med det hele?
I begyndelsen forstod jeg intet. Jeg kunne ikke se en pind.
Det var varmt. Det var min mor.
Jeg legede hver dag.
Var det mon meningen med det hele?
Nej, så enkelt var det nok ikke.
Den der.
Og så var det slut.
Legen var forbi.
Det føltes som et kort liv.
Hvad havde jeg egentlig nået?
Jeg havde leget lidt. Spist lidt. Jeg havde gravet i jorden.
Men det var ikke særlig overvældende.
Jeg var tilbage, og jeg var hvalp igen!
Fuld af liv og klar til at grave svarene frem.
Lad mig komme ind. Hvor er jeg?
-Hvad har I ellers? -Den her.
-Hvad er det? -En retriever.
Det er en god race, der er let at træne.
-Har I noget mindre? -Vi har nogle terriere herovre.
Jeg har en japansk chin. En puddel.
Sikke en masse lækre sager. De må have ventet mig.
Åh ja.
Se lige her.
Hvad har vi her?
Den lille fyr er nok en skilling værd.
Han blev slået ud i anden omgang, så jeg tabte det hele.
-Du giver i dag. -Glem det.
Jeg tænkte over tilværelsen. Jeg havde mange spørgsmål.
Især ét spørgsmål trængte sig på. Hvordan får jeg en tår vand?
-Vil du have en is? -Ja.
-Hvilken slags? -Jeg kan høre noget.
-Ethan! -Kom og se.
-Den ser tørstig ud. -Bilen er alt for varm.
-Jeg kan ikke åbne døren. -Den er låst. Gå lidt tilbage.
Din stakkel. Din lille stakkel.
Har du det bedre?
Hvad er nu det? En dreng?
En dreng ... Jeg vidste slet ikke, at der fandtes drenge.
Han klarer den vist.
-Kan vi beholde ham? -Det går din far næppe med til.
Jeg besluttede på stedet, at jeg ville beholde drengen.
Far, kan vi beholde ham?
Hvem skal fodre den og tage sig af den?
-Jeg klarer det hele. -Er du sikker?
-Jeg ved ikke rigtig ... -Han er så dygtig.
Det er en retriever. Han kan hente dine hjemmesko.
Og avisen, når det regner. Han kan hente alt muligt.
Se selv. Kom her. Hvad laver du?
Ethan og jeg har aftalt, at hunden er hans ansvar.
-Må jeg ikke nok? -Han savner en ven.
Lige nu rotter I jer sammen mod mig.
Tag den med udenfor. Så taler jeg med din mor.
Du må ikke være nervøs. Det skal nok gå.
-De sviner. Han bliver træt af den. -Hold nu op.
Hvis han siger nej, stikker vi af og finder en ny familie.
Ethan ... Du har fået en hund.
Sådan!
Fantastisk! Tak! Kom!
Bailey. Det må være b-a-i-l-e-y.
Og jeg hedder Ethan. Jeg er ejeren.
-Kan han stave til mit navn? -Mon ikke.
Dygtig.
Sådan. Er du klar? Kom, Bailey.
Bailey, sit.
Rul rundt.
Giv så slip på den.
Kom her. Giv pote.
Kom så. Dygtig. Drej rundt.
Hvad siger han? Jeg gør bare sådan her.
-Et ord blev gentaget tit. -Bailey, Bailey, Bailey.
Til sidst forstod jeg de vigtigste ord.
Jeg havde en dreng, og han hed Ethan.
Og mit navn var Bailey, Bailey, Bailey.
Jeg kendte min plads i flokken. Mor var glad for mig.
Far var glad for mig. Meget.
Lige et øjeblik. Smut så med dig.
Jeg havde ondt af katten. Han ville være hund. Synd for ham.
Du skal sove nu, Ethan. Sluk lyset.
Okay, kom så. Kom.
Du skal ikke gøre det, Kaptajn. Vi banker noget fornuft i ham.
Smask! Tramp! Den rammer os! Spring for livet!
Ethan fandt altid på nye lege.
Sjove lyde under dynen ... Genialt.
Jeg priste mig lykkelig for, at jeg havde en Ethan.
Og at jeg ikke var en kat.
-Sæt dig ind. -Kom!
Når familien ville udsætte mig for nye lugte, kørte vi en tur.
Græs, træ, tudse, mos, stinkdyr.
Dødt stinkdyr, dam, mudder, ged. Ged!
Alle tænkte det samme: Bare alting lugtede af ged.
Hvem har vi der?
-Se, hvad vi har fået! -Hvad har I fået?
Kom så, Bailey.
Hold da op. En hundehvalp.
Måske var det spild af tid at lede efter meningen med livet.
Måske skulle man bare slippe tanken og nyde livet.
Hvor blev hønsene af?
Bailey, Bailey, Bailey!
Ethan, Ethan, Ethan!
Af en eller anden grund ville de ikke dele bolden med mig.
Alle ved da, at et boldspil kun bliver bedre med en hund.
Det var en underlig bold.
Gevinst!
Åh nej.
Det er bare livet.
-Hvad med jer? -Tak.
-Så er vi samlet. -Velbekomme.
De gamle mennesker forstod mig.
Du må ikke fodre hunden. Vi prøver at opdrage den.
-Afsløret. Beklager. -Vil du række mig marmeladen?
Når jeg ikke tænkte på mad, lod jeg tankerne vandre.
Hvad laver jeg her? Hvad er formålet?
Og var det muligt at få noget mere bacon?
Se hans tallerken. Med den appetit bliver du større end os andre.
Hvis verden står til den tid. Russerne opstiller missiler på Cuba.
-Skal vi diskutere det nu? -Nej ...
Jeg hører, du har et kontorjob i kikkerten.
-Det gik i vasken. -De vil hellere have ham i marken.
-Jeg fik det job, ingen vil have. -Jim, er det nødvendigt?
-Vi er tre sekunder fra atomkrig. -Må mig og Bailey gå?
Selvfølgelig.
Ethan var trist. Jeg vidste ikke hvorfor.
Kan du huske Kaptajn Amerika? Han kunne stoppe bomben på ingen tid.
Smask!
Det kan du lide, hva'?
Kom så! Kom så!
Okay, Bailey. Tag den!
Kom så!
Hvor er den henne?
Tag den! Tag den!
Vi legede hele eftermiddagen. Ethan var ellevild.
Far! Prøv at se, hvad han kan.
Okay, Bailey. Er du klar? Vent.
Og ... Kom så, Bailey!
-Det var flot. -Tak, far.
Sådan. Kom her.
Da det blev koldere, tog vi hjem.
Hver morgen hentede en gul kasse Ethan.
Når mor forlod huset, var jeg ensom.
Jeg var sulten.
Og jeg kedede mig.
I det mindste efterlod de katten. Den fik sine hundelektioner.
Den havde så meget at lære. Nej, hunde gemmer sig ikke.
Kom nu! Snus til mig!
Du fatter ingenting!
Du rømmer dig tit.
Nej, Bailey ...
-Hej, far. -Elizabeth?
Elizabeth!
Hallo?
Det er min sko. Bailey! Nej, Bailey!
Bailey, kom her. Kom her!
Når far var legesyg, var han sjov.
Det er min, Bailey! Kom så her.
Ethan, min chef kommer til middag, og han må ikke se det rod.
Er du med? Du må få sat skik på den hund.
Tag den og fortæl, hvem der er bossen.
Vis den, hvem der bestemmer. Nu rydder du op.
Kontoret skal være pænt og ryddeligt. Er du med?
-Er du med? -Ja.
Alt skal på plads.
Pænt og ryddeligt. Det er mig, der er bossen.
Jeg er bossmanden, og du er bosshunden.
Bosshund.
Bosshund. Bosshund.
Kom så i sving, Ethan. Vores gæster er på trapperne.
Jim, vil du hjælpe mig med at lave en cocktail?
Jeg skal nok vise dig det.
Her er opskriften.
Saint-Gaudens fra 1907, den gyldne ørn. Ægte guld.
-Nej! -Ethan delte alt sin mad med mig.
Har du slugt den?
Den var ikke superlækker, og hvorfor ville han have den tilbage?
-Så nåede vi det. -Velkommen. Ellen.
Jeg er glad for, at jeg endelig kunne besøge vores filial herude.
Det er så stille og roligt uden for byen.
I er meget velkomne.
Vi er virkelig imponerede over dine salgstal i år, Jim.
Jeg har faktisk villet tale med dig om det.
Nu hvor salgstallene er så gode-
-var det måske på tide at rykke videre til et kontorjob?
Vi kan ikke undvære dig i marken. Du er en central brik i spillet.
Du er en af vores bedste sælger. Det ville være tosset at parkere dig.
-Samler du stadig på mønter? -Ja.
-Hvad er kronen i samlingen? -En Saint-Gaudens fra 1907.
Jeg ved bare, at det er noget særligt.
Det er en perle. Jeg har aldrig set en på tæt hold.
-Nu skal jeg hente den. -Måske efter middagen.
-Jeg henter den senere. -Må jeg gå fra bordet?
Må jeg gå fra bordet og gå en tur med Bailey?
Det er i orden, skat.
Kom nu, Bailey. Gør det nu.
-Hvad skal jeg gøre? -Kom nu!
-Bare jeg forstod ham. -Hvad venter du på? Kom nu!
Hans panik gjorde mig urolig.
Og når jeg bliver urolig, går det hurtigt.
Det var første gang, han var så ivrig efter at samle op.
Jeg fandt den!
Nu skal du se en fryd for øjet.
Nej! Jeg så en rotte!
Hvor? Jeg hader rotter!
-Under bordet. -Jeg elsker rotter.
-Jeg kan ikke se den. -Derovre.
-Få styr på hunden. -Jeg kan ikke se noget.
Lige der. Det var ikke Smokey.
-Jeg hader rotter. -Den er mere bange for dig.
Kom så her, Bailey! Kom her!
Bailey! Kom her!
Den er vist væk nu.
Hvad var det? Kom så her, Bailey!
-Der røg den forfremmelse. -Det var da ikke hans skyld.
Far hævede altid stemmen, når han lugtede sådan.
Han kan blive herude!
Jeg vil ikke se ham i huset.
-Det er koldt herude. -Han har pels. Han er jo en hund.
Ethan?
Er du okay? Undskyld.
-Det er min skyld. -Ethan var meget trist den nat.
Hej, min ven!
Det er koldt udenfor, ikke?
Han havde brug for mig, og jeg havde også brug for ham.
Dygtig.
Er du klar? Kom så, Bailey.
Tre, to, en. Kom så!
Sådan! En gang til.
Sådan!
Godt kastet, Ethan!
God aflevering, Ethan.
-Du rammer plet hver gang. -Nemlig ...
Alle ville følges med alfahannen. Næsten alle.
Hvorfor har du altid din hund med? Er det din kæreste?
Skal hun ikke have et kys? Jeg spørger bare.
Af banen.
-Spændte min kæreste ben for dig? -Meget morsomt.
-Selv hunden griner. -Hunde griner ikke.
Det var skægt.
Har du det hele?
Da Lou tabte bolden, troede jeg, vi var færdige.
Bailey, kom her.
Hej, far.
Er du sulten? Jeg har mad i ovnen.
-Jeg gik lov at starte inde i dag. -Det er fantastisk.
Du må snart se en kamp. Jeg er blevet bedre.
Okay.
Stakkels far.
Hvor er her festligt!
Masser af lugte! Masser af mad!
Jeg vil smage.
Ethan havde pludselig en svedig lugt.
Var det mon på grund af pigen?
Nej! Bailey, Bailey!
Undskyld, men det var hunden.
-Det ville jeg aldrig gøre. -Så må du opdrage ham.
Han er desværre ikke for kvik.
Hørte du det? Du ser ellers rigtig kvik ud.
-Du har skarpe øjne. -Min bagdel klør.
-Hvad hedder du, snuske? -Han hedder Bailey. Ja.
Du ligner en god hund, Bailey.
-Flot skudt. -Ikke dårligt.
Den må du hellere holde fra ham. Du er virkelig dygtig.
Virkelig dygtig. Jeg stod og kiggede på dig.
-Ikke på den måde. -Hyg dig.
Vent! Jeg fortryder, at jeg sagde, han ikke var kvik.
Han er faktisk virkelig kvik. Kvikkere end mig.
-Nu har de begge en svedig lugt. -Skal vi snuppe en hotdog?
-Okay. -Fint. De er gode herovre.
Jeg ville redde dem, men hvordan?
-Den var god. -Men aldrig mere.
Den var da sjov. Tak for turen.
-Ethan er i knibe. -Jeg dør.
-Bare rolig. Jeg hjælper. -Nej, hold dig væk, Bailey.
-Jeg hjælper jo bare. -Hold så op, Bailey.
-Okay. -I skal have tak for turen.
Hvorfor spiste jeg så mange pølser?
-Det må vi gøre igen. -Det lyder hyggeligt.
Det var sjovt. Bortset fra regningen for 28 hotdogs.
Undskyld ...
-Skynd dig ind. -Vi ses.
Herefter var pigen et medlem af flokken.
Jeg kunne lide hende. Hun duftede af småkager.
Vi tilbragte hver dag sammen.
Er du klar, Bailey?
-Skal vi tage ind til byen i stedet? -Okay.
Vi hylede i flok. Nogle gange sad vi bare i bilen.
Ethan og Hannah skubbede og slikkede hinanden.
Kæmper de om maden?
Måske gemmer Hannah noget i munden.
-Nej, den er tom. -Hvad laver du?
Det lykkedes ham aldrig at finde mad derinde.
Og han ledte ellers grundigt.
Man kan mærke, at sommeren lakker mod enden.
Den bedste sommer nogensinde.
-Jeg vil ikke tilbage i skole. -Jo, du vil da.
Vil jeg?
Ja! Du får et sportslegat til en god skole.
Så søger jeg ind på mine karakterer.
Og så går vi begge på college sammen.
Du har vist planlagt det hele.
Det er en god plan.
-Ikke, Bailey? -Hvad sagde du?
-Vi ses. -Hej.
-Farvel! -Vi ses i morgen!
Dygtig.
-Jeg skrider. -Hvor skal du hen?
-Kan du ikke dæmpe dig? -Stop! Stop!
Så holder jeg op og skrider.
-Kom. -Er du så tilfreds?
Hvad siger du til det? Nu skrider jeg!
Hold din kæft!
-Jeg prøver at hjælpe dig. -Du burde støtte mig.
-Det gør jeg også. -Hej, kammerat.
-Udspionerer du mig? -Hvad?
-Lad ham være, Jim. -Vil du noget?
-Jeg er lige kommet hjem. -Kom her.
-Se, hvordan han glor på mig. -Hvad laver du?
-Det har ikke noget med ham at gøre. -Hvad laver du?
Du har ret.
Du skal få ...
Du rører hende aldrig mere! Er du med?
Du skal forsvinde. Mor, han skal forsvinde.
Han kan ikke blive her.
Er du okay?
Har du det hele?
-Må jeg tale med hende? -Sæt dig ind.
Herefter var Ethan flokkens leder.
Da vi tog hjem, var alt forandret. Far var væk.
Katten havde i lang tid gemt sig.
Nu forstod jeg hvorfor.
Fundet!
Kom, Red 80. Down, set, hut!
Mor!
-Nej ... -Et fuldt legat i fire år.
Er det virkelig rigtigt?
-Er det rigtigt? -Ja.
-Kan du vente her, bosshund? -Jeg har allerede sagt okay.
Kom så! Nu futter det af!
Jeg holder vagt. Alt er roligt.
Hvad er nu det? Hvad laver han her?
Og han var i dårligt humør, kunne jeg lugte.
Far ... Hvad laver du her?
Jeg så dig spille i aften. Det var flot.
-Så du kampen? -Du har en stærk arm.
-Alt er godt, ikke? God kamp. -Far ...
-Skål for vores mester. -Lad nu være.
Hold nu op.
-Sådan ... -Lad os gå.
Du kan give din burger til Bailey.
Hej, bosshund. Dygtig.
Nå, så du flytter til Michigan for at slippe for din fordrukne far.
-Klap i, Todd. -Må de ikke høre, at han er dranker?
-Jeg skal nå min bus. -Det er ellers tydeligt.
Nu kæmper hans kæreste også hans kampe.
Jeg sagde, du skulle holde kæft.
-Jeg bryder mig ikke om den lugt. -Sæt dig ind i bilen.
Bailey, kom.
Hvad var det? Var det mon egernet?
Perfekt ...
Todd var trængt ind. Jeg fik lyst til at bide.
Jeg huskede, at jeg ikke måtte bide for Ethan.
Så glemte jeg det igen.
Nej!
Ethan!
Ti nu stille.
Mor! Skynd dig op! Hurtigt!
-Vi må ud! -Ja, kom her!
Du må springe.
Tag fat i lagenet.
Vi binder dem sammen.
Åh nej ...
Jeg har hende.
Dygtig, dygtig.
Jeg kigger heromme.
Kom nu.
Spring, Ethan!
-Kan du bevæge dig? -Mit ben ...
-Det skal nok gå.
-Hvem holder hunden? -Bailey. Nej, nej.
Gå med ham.
Han kommer snart igen.
Fang den hund.
-Hvorfor har du så travlt? -Det var et uheld ...
-Hvad skete der? -Det var bare fyrværkeri.
Fran, så er de her.
Jeg skal nok passe på.
Hej, skat. Det er godt at se jer.
-Din stakkel. -Jeg skal nok selv.
-Godt at se dig, Ethan. -I lige måde.
-Jeg har bagt hele dagen. -Værelset er klart til dig.
Ethan ville aldrig lege mere.
Han gik ellers rundt med en stor pind.
-Hold op, Bailey. -Nej, nej.
Han gad ikke lege mere. Han sov bare.
Jeg havde masser af fritid, så jeg fandt en ny ven.
Det lignede en lille hest eller en stor hund.
Den havde sin egen vidunderligt væmmelige lugt.
Jeg ville ønske, jeg kunne rulle mig i den.
Vi morede os kosteligt. Indtil vi ikke gjorde det.
Hannah kom heldigvis stadig på besøg.
-Hej. -Hej, Bailey.
Jeg har også savnet dig. Dygtig.
Du er så dygtig. Kom så.
-Hej. -Hej. Skal vi gå ned til dammen?
Jeg har smurt sandwich.
Ja ... det kan vi godt.
Det kunne bare være hyggeligt, hvis du kom lidt ud.
Hvad?
Det er pænt af dig, men du behøver altså ikke ... hjælpe mig.
-Jeg gør det for vores skyld. -Nej, du gør det for min skyld.
Du tager på college om tre uger.
-Jeg kommer tit hjem. -Til mig.
Med det ben.
-Du må ikke blive bitter. -Du kan ikke redde mig.
-Jeg vil gøre alt for dig. -Vi bør ikke være sammen mere.
Vi skal ikke være sammen mere.
Det dur ikke. Beklager.
Hvorfor gør du det her?
Bailey ...
Her er din bold.
Farvel, Bailey.
Vent, vent. Bliv her.
Jeg savnede Hannah.
Det gjorde Ethan også. Det kunne jeg mærke.
Ethan, jeg har lavet en sandwich. Jeg lægger den på bagsædet.
Kommer du til at savne mig?
Jeg kommer også til at savne dig.
Op med humøret. Det er en god landbrugsskole.
Han lærer alt om at bestyre gården.
Kom så. I må hellere holde ham. Han forstår det ikke.
-Tager du hunden? -Kom her.
-Bailey. -Pas på bolden for mig.
-Farvel, Ethan. -Kør forsigtigt.
-Bailey, bliv her. -Nej, vi leger jo apport.
Det er så længe siden, vi har leget.
Bailey!
-Det var en sjov udgave af legen. -Din tossede hund.
Du behøver ikke køre så langt næste gang.
Pas på gården for mig.
Jeg kommer snart tilbage. Det lover jeg.
Smut så hjem.
Mennesker er sære. De gør ting, som hunde ikke forstår.
Som at rejse væk.
Ethan og jeg hørte sammen. Uden Ethan havde jeg intet formål.
Måske var formålet ikke at lede efter et formål.
Vent lidt.
Okay, jeg er straks tilbage.
Alt gik langsomt nu.
Det var okay, for jeg havde ikke lyst til at løbe mere.
Jeg var træt hele tiden.
Jeg havde ikke lyst til at lege mere.
Ikke engang med hestehunden.
Hej, Bailey.
Er alt i orden?
Bill?
Forsigtigt.
Lad os se.
Hans øjne løb i vand.
Han gispede og havde besværet vejrtrækning.
Han har også en bule der.
-Har han drukket meget vand? -Nej.
-Er han sløv? -Jeg måtte bære ham ind i bilen.
-Hvad kan vi gøre? -Vi kan undersøge ham.
Men resultatet vil være det samme. Hans nyrer er færdige.
Alle var triste, men jeg var for træt til at opmuntre dem.
-Må jeg låne Deres telefon? -Hvis det var et menneske ...
Hallo, jeg skulle tale med Ethan. Det er hans morfar, Bill.
Ethan, det er morfar.
Ethan? Er du her?
Jeg kan ikke lugte dig.
Hvor er du?
Hej, Bailey.
Der var han jo.
Han var stadig trist. Det måtte han ikke være.
Lille vovse ... Bosshund.
Jeg var her for at elske Ethan og gøre ham glad.
Bailey, Bailey, Bailey.
Jeg ville ikke forlade ham nu.
Dygtig hund, Bailey.
Bare rolig. Han mærker bare et lille prik.
Så forsvinder smerten.
Så skete det igen. Mor, mælk, tunge, varme.
Jeg var tilbage. Men hvor var Ethan?
Jeg manglede også min ...
Er jeg en pige?
Kom så! God pige.
Min ejer var meget alvorlig.
Vi arbejdede hårdt. Når vi legede, føltes det som arbejde.
Ned, ned.
Find Wally. Søg!
Wally var umulig. Han tabte altid sit tøj.
Du fandt ham. Godt klaret.
Carlos Ruiz.
Er det mit formål?
Det handler hverken om at lege eller om Ethan.
Min opgave er at søge, finde og præsentere.
God klaret.
Men selv når jeg klarede mig godt, var min ejer trist.
Han var ensom. Jeg kunne lugte, at en anden havde boet her.
Personen havde været borte længe.
Det gik op for mig, at ensomhed var noget af det værste.
Jeg kendte følelsen af savn.
Savnede han også nogen?
Hold så op ...
-Hvad? -Hen i hundekurven.
Ellie ... Hen i hundekurven.
Hvorfor lyttede jeg? Jeg ville ikke gå min vej.
Han ville heller ikke have mig til at gå.
Helt ærligt ...
Hold nu op.
Du skal ikke klynke.
-Revolver. -Lugten rev i næsen.
Rolig. Sit. Slap af.
Væn dig til den. Bevar roen.
Dygtig.
Ja?
Hvad?
Det kan jeg da også gøre.
Så pyt da ... Kom her.
Kom her.
Husspektakler udviklede sig til kidnapning.
En bevæbnet ekskæreste tog sin tolvårige datter med.
Hun har haft den her på.
En blå Toyota kører i retning af vandreservoiret.
Vi er på vej.
Ellie! Søg.
Søg, Ellie. Dygtig.
Kringle, pizza, hotdog, gummi, tog, taxa.
Kaffe, sweater, pige. Pigen!
Kom så.
Efter ham! Stop!
Det er politiet! Stop!
Efter ham! Efter ham, Ellie!
Jeg sagde stop!
Slip hende!
Stop! Stop!
Stop!
Slip!
Vi har ham.
Det er hundepatrulje K27. Jeg har brug for ...
... assistance. Min hund er blevet skudt.
Jeg gentager: Min hund er skudt.
Jeg brød mig ikke om nåle, men det her var det værste skud.
Ellie, du skal nok klare den.
Du skal nok klare den.
Du er en god hund.
Jeg kunne høre, at jeg havde klaret det godt.
Du er en god hund ...
Nu vil jeg hvile mig.
Må jeg sove i din seng?
Det var et anderledes liv. Egentlig ikke så sjovt.
Men jeg klarede det godt. Nu går det løs.
Nu er jeg lillebitte og lutter øren.
Hej, lille ven. Du er det mest nuttede.
Hun duftede af solskin og kringler.
Vil du med hjem?
Du skal med mig hjem.
Vil du hjælpe mig? Hvad laver du?
Hvad har du gang i?
Hun var trist. Hun skulle opmuntres.
Hvad laver du?
Hvor er min hale? Hallo, hvor er den?
Okay, kom så.
Maya tog mig med overalt. Det var herligt.
Hun havde altid mad med. Jeg glemte helt, hvad sult var.
Næsten.
Hej. Sød hund.
Vi er ved at lave læsegrupper.
Vi mødes i læsestuen. Du er velkommen til at være med.
Tak, men jeg har planer.
Jeg sagde ikke, hvornår det var.
Nej, jeg har bare så travlt. Jeg har også min hund.
Men ellers tak. Nu skal jeg gå tur med hunden.
-Okay. Måske en anden gang. -Ja.
Jeg har måske godt af lidt selskab, men det er rart at læse alene.
Ikke så hurtigt. Mine ben er for korte.
Selv om Maya talte konstant, mindede hun om Carlos.
Der var ikke andre i flokken. Kun Maya og mig.
Men jeg begynder at kunne læse hendes tanker.
-Ved du, hvad jeg tænker på? -Chips.
-Ved du, hvad jeg tænker på? -Pizza.
-Er det mon pizza? -Hej, Chris.
-Er du klar? -Jeg er klar.
-Ved du, hvad jeg tænker på? -Is.
Nogle gange tror jeg, du ved, hvad jeg tænker på.
Is, is, is.
-Jeg keder mig. Skal vi hente is? -Du må være tankelæser.
Det er vist sådan, det bliver, Tino.
Det bliver bare dig og mig.
Men det er vel fint nok, for vi elsker hinanden.
Kærlighed er jo det vigtigste.
Pyt med, hvem der elsker dig. Bare nogen elsker dig.
Må jeg få mere?
Du er så sød.
Du er så nuttet. Jeg elsker dig.
-Kan du ikke være min kæreste? -Kan du ikke give mig mere is?
-Hvorfor stikker dem i kitler mig? -Fodrer du ham regelmæssigt?
-Temmelig regelmæssigt. -Hvad får han?
-Mad ... hundemad. Hvorfor? -Han trænger til motion.
-Gå flere ture med ham. -Jeg hader sprøjter.
Lad os komme i gang. Det er lægens anvisning.
-Hent bolden! -Jeg har lige gået en lang tur.
-Hent bolden! -Hvorfor skulle jeg straffes?
Kom nu. Du er en hund.
-Heldige rad. -Det er pinligt.
Jeg er ikke i det humør i dag.
Så faldt mit blik på hende. Alt var som forandret.
Jeg blev helt forfjamsket.
Sikke en fangst.
Tino, kom nu med den!
Føler vi det samme?
Beklager. Min hund opfører sig underligt i dag.
-Kom så. -Hej!
Øjeblik. Vi har begge to professor Kenter.
Ja, det er rigtigt.
-Jeg hedder Al. -Jeg hedder Maya.
Maya talte, men jeg lyttede ikke. Jeg kunne kun tænke på hende.
Hvorfor kæmpe imod? Vi lugter godt sammen.
Vi begyndte at besøge Roxy hele tiden. Al var der også.
Det varede ikke længe, før vi også sov sammen.
Jeg tror, jeg forstår det nu. Hvis der er et formål, er det Roxy.
Hvad foregår der?
Maya?
Jeg har noget, jeg gerne vil sige.
Jeg kender den svedige lugt.
Vi har været sammen i et stykke tid ...
Vil du være min hustru?
-Den er helt gal med Maya. -Ja!
Vi er i fare. Jeg beskytter os, Roxy!
Jeg har Tino.
Hold så op, Roxy.
Hold lige blomsterne.
Så er vi vist klar.
Du er jaloux, fordi Fallon har fået et barn.
Alexis får snart en røvfuld.
Krystle finder sig ikke i det. Det er tosset.
Jeg sagde det jo.
Giv hende en omgang, Krystle.
Hvorfor larmer hendes mave? Har hun spist noget forkert?
De slår hinanden ihjel.
Åh nej ...
-Det var en baby. -Trækker hun vejret?
-Ja, hun gør. -Skal vi vække hende og tjekke?
Hvad skulle de med en baby? Den stjal bare opmærksomheden.
Heldigvis havde Roxy og jeg alt, hvad vi havde brug for. Hinanden.
Så fik de flere babyer. Det lignede en fejltagelse.
-Jeg levede et liv på farten. -Fundet!
Jeg kunne ikke undslippe.
Jeg lod dem behandle mig, som de ville.
Jeg ville gøre alt for at skåne Roxy.
Det var min mission at beskytte hende.
Faktisk var jeg glad for opmærksomheden.
Bøh!
Efterhånden som vi blev ældre, blev vores forhold stærkere.
Hun mistede aldrig den glød, der havde tændt mig.
En dag besøgte Roxy dyrlægen, og hun kom aldrig tilbage.
Alle var søde mod mig.
Men som årene gik, savnede jeg Roxy.
Det var ikke det samme uden hende.
Tino?
Tino. Ved du, hvad jeg tænker på?
Ja, jeg ved godt, hvad du tænker på.
Pizza.
Nej? Ikke pizza. -Jeg er ikke sulten.
Tino.
Hvad tænker du på?
-Tino, hvad tænker du på? -Jeg tænker, at jeg er klar.
Det var et af mine bedste liv.
Jeg er tilbage. Igen. Men hvorfor?
Hundehvalpe! Hvem vil have en hundehvalp?
-Hej med dig! -Så går det løs igen.
Se, hvad jeg har fundet. Den er så nuttet.
-Hvem skal tage sig af den? -Det skal jeg nok.
-Jeg kalder ham Waffles. -Den skal ikke indenfor.
Kom her.
Jeg fortalte hende, at du blev stor. Nu gider hun dig ikke.
Jeg kom aldrig nogen steder. Jeg legede aldrig.
Dagene passerede forbi uden mig.
Da betjenten kom, troede jeg, hun skulle bruge hjælp.
-Men hun tog af sted uden mig. -Vi skiller os af med den.
-Find et godt hjem til ham. -Ja.
Skrid så med dig. Af sted.
Hyg dig, hund.
Skal jeg gå hjem? Det var ikke pænt gjort.
Jeg havde faktisk slet ikke lyst til at gå hjem.
Det ser sjovt ud.
Jeg har ikke moret mig i lang tid.
Kender jeg dig? Der er noget over dig.
Det er ... din lugt.
Du ser noget pjusket ud. Er du faret vild? Hvor kommer du fra?
-Har du et halsbånd? -Jeg kender den lugt.
-Du skal ikke være bange. -Den er en lugt fra fortiden.
Havde jeg været her før? Det var skønt at lægge byen bag sig.
Min næse blev fyldt med nye lugte.
Visse lugte glemmer man aldrig.
Tog, mos, træer, hest, affald.
Det var hestehunden!
Kunne det være den samme?
Det var den samme! Var Ethan her så også?
Ethan?
Det kan umuligt være ham.
Er det ham?
Det er ham. Det er ham! Ja, det er ham!
Det er mig, bosshund! Bailey, Bailey, Bailey!
Hvor kom du fra?
Efter alle de liv lykkedes det mig at finde Ethan!
Du er sikkert sulten.
Du må virkelig være sulten. Ingen kan lide min mad.
Du skal ikke se sådan på mig. Du kan ikke blive her.
Du hører hjemme et andet sted.
Ja, jeg er hjemme nu.
Stik så af.
Hjem med dig.
Du er en stædig rad.
Find et godt hjem til ham. Han er en god hund.
Du må ikke efterlade mig! Her er folk i kitler.
-Jeg hører hjemme hos dig. -Hav det godt.
Vil du med?
Kom så her.
Jeg var tilbage på forsædet.
Okay, min ven. Nu er det dig og mig.
-Og æslet. -Hvad er et æsel?
Hvornår har du sidst været i bad?
Dygtig hund. Sådan.
Kom så.
Du skal have et nyt halsbånd.
-Han er vist i fin form. -Ja, han er en god hund.
Men Ethan virkede stadig trist.
Måske fordi han sov alene.
Jeg ville hjælpe ham, men hvordan?
Vent nu lige lidt ...
Okay, Bailey. Lad os få ordnet det. Skynd dig.
Det var lige her. Jeg leder efter ...
Kom så, Carly. Kom her.
Undskyld.
-Rach! -Se, Will. Det er mormor.
Der er den lugt igen.
Den er stærkere nu.
Det er Hannah! Er du stadig her?
Du har forandret dig, men du dufter stadig af småkager.
Hvem er det?
Det er en herreløs hund fra parken.
En herreløs hund?
Hej med dig. Er du en god hund?
Han er ikke herreløs, for han har et halsbånd.
Han hedder Buddy. Hvem tilhører han?
Kom nu, Ethan. Jeg kan lugte dig derinde.
Jeg vil ikke efterlade dig, men han er vist ikke hjemme.
Hej, Ethan.
Hej, Hannah.
Jeg har kørt din hund hjem.
Det må have været hårdt for dig at miste din mand.
Ja, jeg savnede min datter.
Med en ny baby på vej har Rachel og Miguel brug for hjælp.
-Hvor længe bliver du her? -Jeg er ikke bare på besøg.
-Jeg er lige flyttet tilbage. -Er du? Velkommen hjem.
Tak.
-Gården ligner sig selv. -Kom nu.
Hvad med dig? Mødte du aldrig nogen?
Jeg fandt ikke den rette.
-Jeg er virkelig stædig. -Det ved jeg godt.
Du var meget beslutsom.
Det er fint, når noget skal ordnes, men det dur ikke i et forhold.
Nå, men ...
Okay, nu slikker de hinanden i ansigtet.
Det var hyggeligt at se dig. Jeg må videre.
Hvad? Helt ærligt!
-Tak, fordi du kørte hunden hjem. -Det var så lidt. Farvel.
Hannah ...
Jeg skylder dig en undskyldning.
Fordi det endte sådan dengang.
Det er meget længe siden.
Jeg skubbede dig væk, og jeg var virkelig vred.
Vred på verden. Der går ikke en dag-
-hvor jeg ikke fortryder, at jeg reagerede sådan.
Der har vi den svedige lugt.
Ville det være helt skørt, hvis ...
... vi lavede noget sammen?
Inviterer du mig ud?
Jeg ville være en gammel tosse-
-hvis jeg bare lod dig køre igen.
-Brug nu snuden! -Så lad være.
Okay, I er ved at være der.
Sådan!
Smut med jer. Giv dem lidt plads.
De kunne ikke holde op med at slikke ansigter.
Ethan fik, hvad han havde savnet. Han var lykkelig.
Jeg var også lykkelig.
Undskyld? Jeg vil bare sige tak, fordi I er kommet.
Det betyder meget for Hannah og mig.
Jeg har savnet en stor familie, men du sagde ikke, den var så stor.
Jeg er bare taknemmelig over, at min smukke pige-
-fandt vej ind i mit liv igen.
Livet er et under.
Han skulle stadig vide, at det var mig.
At jeg var Bailey.
-Gjorde Bailey ikke det samme? -Det er sådan noget, hunde gør.
Bailey! Jeg er Bailey.
Jeg må kunne gøre noget.
Vent nu lidt ...
Det lugter bekendt.
Jeg fik færten af mig selv.
Hvad har du der? Hvor har du fundet den?
Skal vi lege?
Er du klar? Den bliver lang.
Hent den så. Dygtig!
Kom så her med den.
Okay, du må hygge dig med den. Jeg må tilbage.
Hvad vil du?
Det er tosset.
Godt. Skal vi slutte af med manér?
Kan du gribe den?
-Er du klar? -Klar.
Okay. Kom så!
Hvor har du lært det?
Du skræmmer mig, bosshund.
Ja, Ethan. Jeg er din bosshund. Jeg er Bailey. Sig det!
Bosshund?
Er du bosshunden?
-Nej ... -Jo, det er mig!
Bailey?
Bailey ...
Bosshund ... Bailey, Bailey, Bailey.
I mine mange liv som hund har jeg lært følgende.
Hav det sjovt.
Red dem, der skal reddes. Slik dem, du holder af.
Hæng ikke med mulen over, hvordan det kunne være gået.
Bare lev i nuet.
Lev ... i ... nuet.
Det er formålet med at være hund.
Tekster: Peter Bjerre Rosa Scandinavian Text Service