Добре, готови всички.
Пет, четири, три, две...
В 52-та минута на последния час този четвъртък сутринта, добре дошли отново.
Към мен се присъединява автор Бил Брайсън.
Е, пътеписите.
Съжалявам, това въпрос ли е?
Ноел Кауърд веднъж е казал, "Защо неподходящи хора пътуват,
"А правилните хора стоят у дома "
Сега, кажете ни за това издание Колекционерски комплект в кутия
"Елегантно стереотипно издание на старите любими”.
Увлекателни неща.
Сега,в своите книги, вие сте писали за Европа, Австралия, Британските острови
Вие всъщност живяхте там за кратко.
Кратко. 10 години.
но никога Америка.
Никога не сте писал за родната си страна.
- Не, това не е точно така... - Защо? Защо нищо по-лично?
Виждам. Значи вие се върнахте или това е просто временно?
Не. Да. Моето семейство, Ние се върнахме в Ню Хемпшир.
Преди двадесет години. И... И ние все още сме тук.
" Все още "? Интересен избор на думи.
Върху какво друго работиш? Пишеш ли нещо ново?
Не.
Не мислите да се пенсионирате, нали?
Не, писателите не се пенсионират.
Ние или се напиваме до смърт или си гръмваме мозъците.
И кое ще е за вас?
След това интервю, може би и двете.
- Бил Брайсън, удоволствие беше да си сред нас. - -Да. Благодаря ви.
O!
- O. здравей страннико. - Здравей и не теб.
Как мина?
- Ти видя? - Mмм-мхм.
- Толкова добре, а? - Здравей дядо.
- Здравей. - Аз също го видях.
- О така ли? Как изглеждах? - Искаш да ти дам честен отговор?
Няма значение.
-Дядо, Минах на шесто ниво. - Шесто ниво? Браво на теб.
Получили моето съобщение за Ърл МакГрегър?
Обслужванията са в събота сутринта.
Не може ли просто да изпратим цветя?
Бихме могли.
Вие двамата, измийте си ръцете вечерята почти готова. Да вървим.
Кара те да се мислиш за намаляване на темпото, нали?
Аз толкова, толкова съжалявам. Моите съболезнования.
Дебора, ние толкова съжаляваме.
Много ви благодаря за това, че сте тук. Наистина означава много за мен.
Удоволствието е наше.
- О, искам да кажа, не наше... - Извинете ме.
О, имах предвид, това е, ъ, не е приятно време,
- и не е време... - Не, ние просто много съжаляваме.
- Много съжаляваме. - Много съжаляваме.
- Ще отида да си взема якето. - Ние тъкмо дойдохме.
Какво? Ние вече поднесохме съболезнованията си. Какво друго трябва да направим?
Говори с хората. Добре е за теб.
Не ми харесва да говоря с тях.
Хайде.
Как си ? Колко се радвам да те видя.
Ще отида да се поразходя.
Добре.
Какво?
- Искаш да отидеш на екскурзия? - Да.
Две хиляди мили.
Всъщност, 2118.
Не. Не можеш.
Защо не?
Сериозно, Бил. Дори и за теб това е абсурдно.
Защо? Защото си мислиш, че съм прекалено стар?
Не, не е защото си мисля, че си прекалено стар, Ти си прекалено стар.
O, Господи, това заради погребението ли е?
- Не. - Какво тогава?
Виж, не мога да го обясня.
Опитай се.
Просто е нещо което чувствам, че трябва да направя.
Искам да изучавам природата. Искам да се върна към корените си.
- Корени? - Да. Нали знаеш, да напрегна себе си.
Искам да кажа, наистина, наистина екскурзия.
Екскурзия? Не си ходил на екскурзия от 30 години.
- Точно. - Не можеш ли да го направиш с Волвото
Катерина.
Какво ако кажа, че не можеш да отидеш?
Е, ако се чувстваш по този начин тогава ще го обсъдим.
Имаш предвид, че аз ще се вайкам и ти ще ми кимаш отстрани,
и после ще си направиш това което си наумил така или иначе
без да си взел предвид нищо от това което съм казала.
Какво?
И какво се очаква от мен просто да стоя тук и да приемам
тези очевидни знаци говорещи ,че си полудял?
Това е моята стара кучешка палатка. Какво мислиш?
Е, мисля, че е чудесно място за теб да прекараш нощта.
Знаеш, че всички мислим това за ужасна идея, нали?
Поне привлече вниманието ми.
- И все пак искаш да го направиш? - Да.
Това е просто откачено, татко. Цялото нещо, на твоята възраст?
Здрави хора на 20 не могат да го направят, татко.
Отнема пет месеца и пет милиона стъпки.
- Ходене - Да.
Правя го от известно време, нали знаеш.
Татко, екскурзията не е разходка.
Две хиляди човека на година се опитват да го направят. По малко от 10 процента успяват.
Трябва да видиш статистиката на хората опитващи се да завършат писането на книга
Има някого с когото искам да се запознаеш.
Здравей, Дейв.
Как върви?
Това е Дейв.
- Дейв. - Здравей.
Той е ходил на екскурзия навсякъде.
Той може да ти даде отговор на всички въпроси за всичко.
Добре. Можеш ли да ми кажеш защо затворените птици пеят?
Ще ни дадеш ли една секунда? може ли?
Можем ли да спрем с шегите ,моля те?
Обърни внимание докато той говори,
И не казвай, "Трябва да се бъзикаш "
Когато ти каже цената на нещо.
Сам, държиш се така сякаш никога не сме лагерували.
Палатката си е палатка.
Тази също има висока плътност, устойчивост срещу мухи
със същия отвор.
Хвърли поглед на тези шевове.
Вся гънка изчезва. Няма отклонение на лентата по цялата палатка.
А стълбовете. цветно направени, ДАК алуминий.
Тази е последната майсторска изработка.
Да, аз самия ще нося тази през няколко от секциите на пътеката.
За твоята цел, нищо не може да се обърка с това чудовище.
Добре, колко струва?
Тази тук е 289.
Бъзикаш се... е, добре.
Знам какво си мислиш, но когато си на пътеката, ще ми благодариш.
Идваш ли?
Имаш нужда и от дъждобран, естествено.
- Дъждобран ? Защо? - За да те пази от дъжда.
- Раниците не са ли водоустойчиви? - Не на сто процента.
Дъждобрана тежи четири цяло и шест унции.
Знаеш ли колко килограми ще добави една напълно водоустойчива раница от 85 литра?
е, аз ще ти кажа. Доста е.
И да не забравяме...
О, нека позная, в случай че искам да упражня малко импровизирано градинарство?
Не.Искам да кажа, "Вземи само спомени, остави само хранителни отпечатъци."
Лайно.
- о, лайна. - Точно.
Мисля, че ще намериш тези за интересни.
Мъжът на Вирджиния остана неоткрит 18 дни
беше в катастрофално състояние
само седмица преди солото си.
Най-често се разпространява чрез заразени гризачи, слюнка, урина, изпражнения,
които оставят частици във въздуха...
Няколко служители на правоприлагащите органи са изразили загриженост,
за страшната природа на тези убийци,
включително разчленяването и ритуална диващина.
Няма да правиш това сам.
Тук е Брайсън.
Какво ще кажеш да се присъединиш към малка разходка?
Това е възможност да набавим малко чист въздух, ако е останал някакъв.
Нали знаеш, студийни шоута американците имат нужда да ходят повече.
Нашите предци са ходели навсякъде
Ще има какво да правиш през следващите шест месеца.
Кажи ми ако се заинтересуваш.
Бяс, луди скунксове, миещи мечки, и катерици,
безмилостни мравки, и черна мухи грабители.
Отровната бръшлян, отровна смрадлика, отровен дъб,
Отровен дъждовник Дори и малък брой американски лосове?
Брайсън, четири думи: Не и в този живот.
Иска ми се да мога , Бил, но тъкмо превключвам на нов бета-блокер .
Едва успявам да събера достатъчно енергия да се облека във...
Другият път ми се обади за нещо забавно.
Харесваш ли колоноскопията.
Бил, мисля, че си бил жертва на кражба на самоличност
Получих най-абсурдното съобщение от някой който твърди...
Бил, знаеш, че можеш да видиш пътеката онлайн за по-малко от четири минути?
Знаеш, ни можеш да броиш Дан Бърдж. Умирането не е като казването не.
Знаехме ли за това? За смъртта на Дан?
Да ,мисля че беше в Коледната картичка на Джанис.
Е, това обяснява защо се раздразни на моята покана
То е във...
Ало?
Ей, това съм аз.
Извинявай?
Брайсън, Картц е.
- Картц е? - Да.
-Стивън? - Да.
Уау.
В Щатите ли си?
Да, да. Ти къде си?
В Де Мойнс. Къде по дяволите бих могъл да бъда?
Е, хубаво е да чуя гласът ти.
Да. Ей, Дъг ми каза за тази твоя Апалачовска пътека.
Сериозен ли си за това?
Да, много съм сериозен.
Мислиш ли, че бих могъл да дойда с теб?
Искаш да дойдеш с мен?
Да, ако е проблем, ще разбера.
- Не, не, не, не. - Искам да кажа, ще разбера ако не ме искаш.
Не, защо... защо да не те искам?
Защото нали знаеш, още ти дължа 600 долара от Европа.
Е, това беше преди 40 години, Стивън.
Да, възнамерявам да ти ги върна.
Е, зная, че си добър в това.
A, страхотно, страхотно.
Е, в каква форма си?
Ами, в добра. Тези дни ходя всеки ден.
Наистина?
Да, след като копелетата ми взеха книжката .
Ъ...
Е, как си с мечките?
Ами, не са ме хванали още.
Е, нали знаеш не може да има мечка 1,500 мили от Де Мойнс , Картц.
Това е което казвам човече. Тези шибанящи спазват дистанция.
Никога няма да познаеш кой ми се обади току що.
Не, не, не. Не Стивън Картц.
Mмм-ммм.
Каза, че не мога да ида сам.
Е, предполагаше се, че ще е някой отговорен.
Ти дори не го познаваш.
Е, зная историите. Той нямаше ли проблем с пиенето?
Ние всички имаме проблеми с пиенето.
Е, вие си ходихте по нервите в Европа.
Не, не, не, не. Правехме го по нервите на другите.
Свършихме презирайки се .
Знаеш, че мразя това, нали?
Скъпа, наистина не мисля, че има за какво да се тревожиш.
Не. Само за моят съпруг скитащ из горите.
чакащ да бъде осакатен или убит
или да влезе в контакт с някакво ужасно паразитно заболяване
и ако е късметлия да го оставят подпрян на стол лигавещ се в лигавника си
но няма за какво да се тревожиш, защото разбира се
аз ще бъда тази която се очаква да стои до теб и да те храни с леден чипс.
Докато не капитулираш от тази непозната болест и после какво?
Ще стоя насред някаква църква казвайки,
"Той беше любящ съпруг и баща,
"Смяташе се за разумен и интелигентен човек,
"докато не разкри, че не може да е нищо повече
" от луд и пълен глупак."
Е, срамота е, че няма да съм там за да го чуя.
Виж, знаеш на какво прилича това
в действителност мислил ли си за тази мисъл въобще?
Разбира се, че не.
Летище Лебон ви приветства самолетен полет 106
пътниците пристигащи от Спрингфилд
могат да вземат своя багаж от багажното отделение.
Майтапиш се с мен.
- Хей, Стивън. - Брайсън.
Как си?
Здравей, Стифо.
Това е жена ми.
Това ли е британската сестра за която толкова съм чувал.
- Искрено се надявам. - Да.
Аз също.
Това е малко като мечешка прегръдка.
Накуцваш ли?
O, това е титаново коляно, тази дяволия на коляното, нали знаеш.
- O. - Дай да видя, трябва да получа...
Трябва да ям всеки час или или получавам от тези...
- Какво, епизоди? - Не, не, те са...
- Припадъци? - Припадъци, точно така.
- Имаш припадъци? - Mмм-хмм.
Да. Знаеш, ядох някакви замърсени фенетиламини преди десет години,
И тотално ми сбъркаха системата.
- Мисля, че каза че си във форма? - Така е.
И така две от тях си тръгнаха на мотори
И ние нямахме друг избор освен да се върнем на автостоп по целия път до Сан Себастиян
Отидохме във първия пъб, и бумм, ето ги и тях.
И, шест часа по-късно ние залитахме по плажа,
И Брайсън взе хубавото момиче
- разбира се, червената коса. - Ooу.
а аз взех блондинката с конското лице, нали знаеш.
Ей, Брайсън!
Не мога да повярвам... Хайде , седни.
Не мога да повярвам, че никога не си казвал на Картни за Испания.
Oу, трябва да ми се е изплъзнало от ума.
Хмм, чудя се защо?
Както и да е, на другия ден ние сме на влака за Мадрид.
Брайсън се държи за главата и аз не обръщам внимание на това,
и го прави много време.
Накрая, се оглеждам, и той се показва от към седалката
а тя скърца ли скърца...
Схванах. Схванах.
Аз му казвам, "Хей, Брайсън какво става ?"
И той казва, "Следващия път ти ще вземеш червенокосата."
- Има ли снимка на червенокосата? - Така мисля.
Бих искала да видя червенокосата. Аз много бих искала да видя червенокосата.
- Наистина е суперска история. - Тя не е там
- Благодаря ти, че сподели това със семейството ми. - Къде е тя?
Е, имам достатъчно от тях, Брайсън.
Не, не, това е страхотно.
- Не, не, Мисля, че има още няколко. - Добре.
Бяхме в Ница, и Брайсън отиде до този
много известен техен хотел казващ се Мейфлауер...
Mмм, Къбс.
O, разлагащ се.
O, Господи.
Още ли свириш на това нещо?
O, да. Не съм добър, но свиря.
Ами ти , още ли свириш на барабани?
O, Господи, не. Отказах се преди години.
O.
Това твоята дъщеря ли е?
- Да. - Прилича на майка си.
- Колко внуци? - Три, и още едно е на път.
Ти наистина го извади, Брайсън.
Знаеш?
Не, имам предвид. Радвам се за теб.
Е, ами ти Стивън? Ти...ти справяш ли се?
Аз? O, по дяволите, да.
Прекарах половин живот напивайки се и преследвайки мацки.
другата половина го пропилях.
- Виждал ли си тези неща? - Да.
Мамка му.
Хей, нали знаеш, всички си мислят, че ще тръгнем по пътеката
И ще се откажем след седмица, както повечето хора.
Ние не сме повечето хора, Брайсън.
Не. Не сме.
- Е, лека нощ. - Лека нощ.
Добре тогава.
- Благодаря, мисис Брайсън. Чао. - Добре дошъл си. Късмет.
Ще се видим вътре. Нали?
- Ще ми липсваш, знаеш. - Надявам се.
Просто искам да отбележа за последен път 319
казвайки, обичам те.
Опитай се да не умираш, става ли?
Ще направя всичко по силите си.
Хайде. Разкарай се.
Помня последния човек който прибрах идваше от пътеката.
Не беше като вас момчета, доста по-млад.
Седна отзад и просто започна да плаче.
Сериозен съм. Плака през целия път до Атланта.
Седна отзад и хленчеше като дете.
Когато взимате хора,
Можете ли да кажете дали ще успеят или не?
O. Да, сър, да, сър. Всеки път, доста близо.
Ами ние?
О, е, ето ни и нас.
Благодаря.
- Ето. - Добре.
- Закуската е в седем. - Седем.
- Да. Добре. - Добре.
Надявам се да нямаш нищо против като казвам,
че това са най-добрите проклети палачинки които съм ял.
Така ли? Е, обичам мъже който оценяват палачинките си.
Е, аз със сигурност оценявам тези, сладурче.
- Искате ли кафе? - Да.
И ще ви донеса меню
Не, не, аз вече ядох. Благодаря.
Не изглежда зле, хъ?
Зависи.
Знаеш ли какво търся в жените тези дни?
Туптящо сърце и пълен набор от крайници.
Е, повечето хора понижават стандартите си на тази възраст.
- Да? - Ти в действителност си повишил свойте.
Знаеш ли, Брайсън, мислих си.
Да останем тук още една нощ.
- Шегуваш ли се? - Не. Не. Вънка е студено.
Тук е топло.
- Аз отивам. - Почакай минутка.
Тръгваме. Тръгваме.
Хей, почакай. Бих искал да кажа няколко думи ако не възразяваш.
Добре.
-Не искам да стигам до метафори , но... - Не, стигни, Брайсън, стигни.
Е, казват, че пътеката на Апалачи е като живота.
Ъ-ъхъ.
Не знаеш какво има отпред, не знаеш какво ще се случи,
но се пробваш с най-добрия си изстрел.
Най-добрия...
И, в този ред на мисли...
- Тръгваме? - Тръгваме.
Добре.
Справяш ли се?
Да. Справям се.
На туризъм ли сме или се разхождаме?
Какво, това състезание ли е?
Опитваме се да направим 11 мили.
Бавно и спокойно, приятел. Ако искаш да претовариш краката си, давай.
- Просто е хубаво да стигнем преди полунощ. - Да, е.
Мисля, че ще е хубаво.
Давай. Помогни си.
O, Господи.
Добре, завърши следното изречение.
Каквото отива нагоре трябва да слезе
надолу.
Какво по дяволите се е случило с надолу? Не може да бъде нагоре по целият път до Мейн.
Минаваме.
O, Господи. Всичко е наред.
- Какво има? - Не много.
- Красив ден. - Да, със сигурност.
- Извинете ме. - Добре.
Малки шибаняци.
Точно след хълма, момчета.
- Мале. - Добре ли си?
Да. За малко да падна от пъна.
Колко далеч мислиш, че сме отишли?
O, около четвърт миля.
Майка му стара.
Тръгваме ли вече?
Просто ме убий сега.
Не ме интересува как ще го направиш, Но моля те, просто ме убий.
Какво, това ли е? Без вечеря?
Здрасти.
- Спомняш ли си фермата Райндал? - Разбира се.
Супер-Уалмарт.
Исусе.
Стария театър?
Не ми казвай.
- Автокъщата Субару. - Не.
Да. Получих първата си свирка там.
В автокъща Субару?
Груба грешка, хъх?
Налетях на Джими Дънкън преди няколко седмици.
Помниш ли го?
Да. Майка му работеше в библиотеката?
Разбира се, че помниш майка му.
Да, тя беше мила.
И нямаше сутиен.
Е, ако е имала, никога не го е слагала.
Човече, обичах тази библиотека.
- Хеу, Брайсън? - Да?
Наистина ли подържаше контакт с Дъг Клавински през всичките тези години?
Не, изобщо. Защо?
Покани го, така, че просто съм любопитен.
Е, да. Поканих всички за които се сетих.
Не, не всички.
Аз чух от Дъг.
Не мисля, че имах твоя номер.
Имаше номера на Дъг?
Е, ако те накара да се почувстваш по добре, Аз наистина не харесвам Дъг.
Е, не те обвинявам.
Не знам как това може да ме накара да се почувствам по-добре.
Да.
Предполагам, че наистина не съм мислил за това.
Лека нощ.
Заравяш си лайната?
Да.
- В гората? - Да.
O, Брайсън, липсваше ми.
Благодаря ти.
Нямам търпение да прочета това в книгата.
Аз не пиша книга.
Здрасти.
Вие момчета тук ли лагерувате?
Не, ние живеем тук.
Какво ядете?
Макарони? Блях, голяма грешка.
Макароните нямат никаква енергия в тях. Имам предвид като нула.
Аз съм Мери Алън. Това твоята палатка ли е?
Да.
O, голяма грешка.
Трябва да са те забелязали в къмпинг магазина.
- Колко плати за нея? - Не си спомням.
Прекалено много. Ето колко.
Трябваше да си вземеш три сезонна палатка приятелю.
Това е три сезонна палатка.
Извинявай, че ще ти го кажа, но ти си сериозно прецакан
да дойдеш тук през март без три сезонна палатка.
Април е. И това е три сезонна палатка.
Това е три сезонна палатка.
Не, не. Тези двете са три сезонни палатки.
Не. Не мисля така.
Колко мили направихте днес момчета?
Около 10.
Десет? Наистина трябва да сте извън форма.
Аз направих 42. Започнах от Гоуч Геп.
Е, ние също. И това са осем цяло и четири.
- Не. - Толкова са, осем цяло и четири.
Извинявайте. Мисля, че аз трябва да знам по-добре. Току що ги извървях.
Както и ние. И това е осем цяло и четири.
Дрънци фрънци.
Знаете ли какъв ви е проблема?
Прекалено сте дебели.
Извинявай?
Трябваше да оставите малко от този тонаж преди да поемете по пътеката.
Искам да кажа, вие сте предразположени към сериозни сърдечни увреждания тук.
И така аз просто ходя сама, защото всички който познавам са скучни.
Аз съм единствения човек когото познавам който не ме отегчава до смърт.
Също, ако ходя с някой друг,
трябва да го гледам, знаеш, грешка след грешка, след грешка
и ще се побъркам, а тогава няма да съм трезвомислеща на пътеката, знаеш?
Аз бях като, "Мери Алън, кой е единствения човек който познаваш
"който не оплесква нещата?" и то е като , аз.
Срещнах този човек, и той беше, като, глупак.
Този човек, скучен. Този човек ,глупак. Глупак, глупак. Скучен, скучен.
Знам какво си мислите. Не съм омъжена.
Чудя се защо?
Е, имам приятел, но той е във Флорида и е в затвора.
Нямаше да отида на екскурзия с него дори и да не беше
защото не може да се довериш на престъпник, и той е тъп.
И скучен, всъщност.
Каква е твоята зодия? Обзалагам се, че си близнаци, нали така?
A, наистина съм добра в това. Имам дарба.
-Не, не съм близнаци. - Мисля, че си.
Всъщност, съм лъв.
Не мисля така. Наистина съм добра в това.
Роден съм през август.
Mмм, провери си акта за раждане.
А ти? Ти си Везни.
Определено си везни. Мога да си изкарвам прехраната с това
Имаш нула от две, скъпа Нула от две
Можете ли да отгатнете каква е моята?
- двойка от мисли ми идват на ум. - Да
Тя е будна цяла нощ до слънцето
Аз съм будна цяла нощ за да получа малко
Тя е будна цяла нощ за доброто прекарване
Ние сме будни цяла нощ за да получим късмет
Мамка му.
Господи по дяволите. По дяволите!
Кълна се в Господ ще и извадя ларинкса.
Не съм сигурен, че ще го направиш. Аз имам по-добър план.
Хайде, просветли ме.
Добре, според картата, ще стигнем до Хиауасии утре.
Ще започнем с ранен старт и ще се изкачваме здраво, за да поставим някакво разстояние между нас.
Да, това вероятно е по-добре от моя план.
Какъв е твоят план?
Да я убием. Вземи и пуканките.
- Хеу, добро утро. - Добро утро.
Хей момчета тръгвате ли?
Да. Искаш да те изчакаме ли?
Да, можем да изчакаме.
Нее, ще ви настигна. Аз съм доста редовна.
Тръгваме.
Имаме още няколко мили.
Колко назад е тя?
Тя набира.
- Не мисля така... - Не мисля...
Имаме нужда от нов план.
- Да, така е. Имаме нужда от нов план. - Да.
Шшш.
Нищо не съм казал.
- Е, звучиш като самолета ДС-10. По тихо. - Oх.
Ето я идва.
Задръж си дъха.
Задръж го, задръж го.
Стигнахме прекалено далече за да се откажем
Тръгваме, тръгваме!
- Хей, хей, хей! Хей! - Хей!
Чакай, спри!
Кой по дяволите ще спре заради нас? Приличаме на лайна.
Хей ,спри!
Спират!
Хей, момчета имате нужда от превоз ли?
Със сигурност!
Молим да ни извините. Празнуваме.
Да? Какво празнувате?
Утре ще се женим.
- Страхотно, страхотно. - Поздравления, хора.
Да, Дарън ще направи почтена жена от мен.
- Не е точно така, скъпа? - Да.
Ъ, Искате ли да гледате...
Да.
Майко мила. Иска ми се да бях още на 20.
Иска ми се да бях още на 50.
- Ще се видим по-късно. - Чао
Какво да ви донеса за пиене?
Най-тлъстата и студена бира която предлагате.
Кола.
- Само Кола, нищо в нея? - Само Кола. Аз съм реформиран.
- Добре. - Ъ, знаеш ли какво?
Нека и за мен да е Кола.
Добре. Само секунда.
O, уоу. Аз съм... аз съм впечатлен.
Е, знаеш, откакто завъртях колата по шести маршрут,
- трябваше да преосмисля някой неща. - Да, така става.
Една дама ченге се приближи до прозореца и почука.
Аз висях с главата надолу хванат от предпазния колан и казах "Какъв е проблемът, офицер?"
Тя просто се втренчи в мен и после продължи.
И оттогава не съм пил.
- Наистина ли? - Да.
Е, това е добре.
- Браво на теб. - Да. Браво на мен.
Наистина.
A.
Знаеш ли , Брайсън,
Продължавам да гледам към вратата ей там и продължавам да виждам Мери Алън да идва.
Надявам се, че няма да ми кажеш, че ти липсва?
O, не, не. По дяволите не, няма да ти кажа това.
Имам предвид ние някак си я зарязахме нали така?
Не, ние не някак си я зарязахме, Стивън. Ние си я зарязахме.
Да. Ние я оставихме съвсем сама в гората.
Тя сама дойде в гората.
Не е като да сме подписали договор да се грижим за нея.
Не,но тя сигурно е наистина уплашена от своята съобразителност.
А ти защо си толкова заинтересован от нея?
Въобще не съм заинтересован от нея.
Най глупавото нещо, Брайсън, Аз съм везни.
Тя правилно отгатна.
Може би наистина има дарба.
Какви са шансовете?
Едно на 12, всъщност.
Едно на 12. Това е наистина доста добро.
O. Пътуващия на юг, пристига.
Мери Алън? O, Да, Тя говори за вас момчета.
Да? И какво казва?
- Е, нейните точни думи? - Точните.
Тя каза, че вие момчета сте двойка страхливци с наднормено тегло
които не знаят първото нещо за изкачването.
И се е изморила да се грижи за вас.
O, Исусе Боже.
Наистина, мисля, че ви нарича двойка женчовци.
- Женчовци? - Женчовци?
След всичко което направихме за нея?
Знаете, че се предполага да вали сняг довечера, нали? Шест до осем инча.
- Сериозно? - Още по-нагоре.
Това говорят хората , ще се катерите точно към него.
- Да? O. - Да.
- Е, аз ще продължавам да се движа. Пазете се. - Благодаря.
Сняг? Този човек е напълно полудял.
Добре ли си?
Никога не съм бил по-добре.
Дяволите да ги вземат тези са безполезни.
Чакай мисля, че ще успеем ако следваме този сеч по пътя,
като стигнем до другата страна на билото, ще избягаме от вятъра
и там можем да направим нашия лагер. Какво мислиш?
Аз? Мисля, че бих предпочел да имат хубава горещо джакузи.
Но ако много се изморим да следваме пътеката, можем и това да направим.
Можем да запазим джакузито за друг път когато нещата не вървят толкова добре
Да.
- Ще те следвам. - Добре.
Картц, още ли си тук?
За жалост.
Както ти каза, Брайсън.
Не знаеш какво има отпред.
И то се появява.
Обещавам ти, ако има топлина ще бъде включена, всичко е наред?
Използвай талка на прах, това помага.
Здрасти. Имате ли кабина. За предпочитане със собствена баня.
Кабините са заети от два дена. Но имам две места в бункера.
Не знам да ли си наясно с това , Брайсън,
Но всеки път когато чуя думата „бункер"
Тестисите ми се всмукват в тялото ми.
Добре дошли в Стелаг.
Ще има събрание на изходната комисия в 19 часа.
O, добре.
Хей, по вкуса ли ти е това Екс-ти-85?
Вашата раница.
O.
- Аз имам Грегори. - O, да?
Да. Оглеждам се за Екс-ти-85 солидна раница.
Но точките за достъп,
Грегъри има двойна хидратация, Продадоха ми я, .
Какво те накара да си купиш Екс-ти-85?
Мислех, че ще ми е по-лесно да нося всичко на рамената си.
- Как така ти си отгоре? - Е, топлината се издига, приятелю.
O, да.
Хей, знаеш ли...
Хей, Брайсън, добре ли си?
O, никога не съм бил по-добре.
Можем да започнем, там и...
Здравейте.
Вие момчета, ъ, справяте ли се?
Да, добре сме.
Защото, когато минем от другата страна,
можем да се върнем и да вземем раниците ви ако искате?
Знаете, за нас е лесно.
- Не е проблем. - Щастливи сме да помогнем.
Ние харесваме да ни е трудно. Благодарим все пак.
- Добре тогава. - Добре.
- Извинете ни. - Добре.
- Готини момчета. - Да.
- Мразя ги. - Аз също.
Е...
- Това мина добре. - Беше освежаващо.
Брайсън, ти имаш всичко което един мъж иска да има.
И ето къде си бродиш из гората с мен.
Сериозно, какво ти дава?
Не знам.
Както Дон Майер веднъж е казал, "Понякога един мъж просто трябва
"да вземе един хляб да го метне в чувала и да прескочи през задната ограда."
О, схванах идеята.
Живота е малко повече перфектен вътре в оградата, ъ?
- Не, не, не... - O, придоби смисъл, Брайсън.
Бил си поставен в клетка за животни.
Искаш да се върнеш назад към гората. Да поживееш малко.
- Не е това. - Не, трябва да е това.
Е ти защо дойде?
Предполагам, че просто не исках да прекарам остатъка от живота си в затвора.
- Какно? - Нищо сериозно, наистина.
Само няколко неуредени предупреждения За които не се появих и такива неща.
Исусе, Стивън, това не е нещо от което можеш да избягаш.
Всъщност, някакси можеш.
Същия стар Стивън. Винаги бягащ от нещо.
О, сериозно? Точно ти го казваш.
Не ти.
Напомни ми още веднъж, защо сме тук?
Не е като да си нямал нещо по добро за вършене.
Като напомняне, всъщност, Ти ме умоляваше да дойдеш
Умолявал? Не съм умолявал? Попитах.
Знаеш ли какво ме смазва, Брайсън?
Колко предвидим е станал животът ти чак до Волвото.
Господ е предопределил някой да се развиват
вместо да прахосват съществуването си.
Искам да кажа, виж се, всичките тези години и ти си в същата изходна позиция.
Хей , Брайсън. Щастлив ли си?
Какъв по дяволите е този въпрос?
Много сериозен въпрос, бих казал.
Какво, мислиш ли, че ти си щастлив?
Мисля...
Уоу.
Смоуки.
Това вече е интересно.
O, Господи, това е удивително.
От тук може да се видят всичките три вида скали
Ето, можеш да видиш слоестата част минаваща по наклона?
- Да. - Това са утаечни.
А всичките тъмни неща който избутват отдолу това са магмени.
Мисля, че са вулканични.
От къде знаеш всички тези неща?
Е, от нещата които ги наричат книги.
- O. Не се шегуваш, наричат се книги? - Да, те са като телевизията, но за умни хора.
Виж, докато си говорим тук, Картц, време е.
Геоложко време.
Стотици хиляди години от грамадно преместване на тактонични плочи.
Сякаш света се преражда отгоре докато тя ерозира отдолу.
Да. е,
Когато се върнем ще ти купя телевизор.
Защото на никой не му пука за преместването на тактоничните плочи.
Е, мен ме интересува.
Знаеш ли защо?
Защото съм любопитен и обичам да съм такъв.
Обичам да знам неща за света в който живеем.
Е, аз мисля че това всичкото е една скапана скала.
O, да?
Не искам да затъвам в дреболии.
- Аз съм над детайлите. - Така ли?
Аз съм за голямата картина, Брайсън.
O. И как работи това за теб?
A, добре, ъ, прекрасно.
Здравейте.
Бихме искали стая, ако обичате.
Две стаи.
O, Къбс загубили от двоен удар с глава и то преди 11 мача.
Не се дръж като изненадан.
Тази вечер е за предпочитане.
Здравейте?
Къде са Ред Сокс?
Ред Сокс? Майтапите ли се с мен? Уаа.
Извинете ме мадам, мадам.
- Ред Сокс? - Живея в Англия.
Да, но Брайсън, не е въпроса къде живееш, а в това кой си.
O, да? Е, аз съм такъв тип който харесва .когато отборът бие сега и когато и да е.
Е, ти не искаш...
Няма да се откажеш от отбора само защото са имали няколко лоши години.
Няколко лоши години? Исусе.
Бейзбола е игра за лоялността.
Като, тя знае за какво говоря. Нали?
Искате ли две минути?
Здравейте, аз съм Джани. Как мога да ви помогна?
Мамо, пусни ръката на мъжа.
- Здрасти. - Здрасти.
Ъ, бихме искали две стаи. Моля.
O, разбира се .От къде сте?
Ъ, аз живея в Ню Хемпшир, но прекарах повече от 10 години в Англия.
- Предимно в северния район... - Той е от Аьова.
Е, стаите са по 10 и може да платите като си тръгвате.
Mамо, казах ти, "Песни ръката му."
Благодаря ви.
Страхотен захват.
Къбс трябва да подпишат с нея. Тя ще бъде най-младата в техния отбор.
- Предполагам, че това съм аз. - Да, добре. Аз съм точно там.
- Да. - Да. Добре. Ще се видим.
Да.
A!
- Здрасти. - Здравей, отново.
- Как да ти помогна? - Имам нужда от няколко кърпи.
- O. Съжалявам за това. - Няма нищо.
- Ето, ела с мен. - Добре.
Да, това е семейна собственост от три поколения, можеш ли да повярваш.
O, мога.
Има сантиментална стойност. Това е доста рядко в наши дни.
Осемдесет и три години.
Уоу.
Ние, ъ...отворихме ресторанта преди 10 години.
- Значи и с това се справяш? - Да.
Все някой трябва да го направи.
Не е толкова зле. Срещам се с интересни хора.
Не съм сигурен, че се класифицирам като интересен.
O, не говорих за теб.
Извинявай. Не се сдържах.
- Радвам се, че те забавлявам. - Да, да. аз, също.
Това си ти.
Трябва да си изтощен.
Мамка му стара.
Аз... добавих ти няколко екстри.
Приятно къпане
Благодаря.
Имаш ли нужда от още нещо?
Не. Не и в този момент.
Добре.
Е, знаеш къде съм. Добре.
Ние не сме тук точно сега,
Но моля ви оставете съобщение и благодаря, че се обадихте, чао.
Здравей, скъпа. Аз съм. Ъ, просто се обаждам да ти кажа, че те обичам.
Добре, добре. Точно това е.
Готино, нали? Харесва ми.
Всичко наред ли е вкъщи?
Впечатлена е ,че не сме се самоубили все още.
Тя не е единствената.
Каза ли и за снощи
Какво?
Ти в пенюара?
И кръчмарката, сигурен съм, че е искала да ти даде
повече от едни кърпи.
Ти си се побъркал.
Аз ли?
Със сигурност ще направим бурна глава в книгата.
Картц, казах ти, че не пиша книга.
Слушай, ще отида до, ъ, K-Mаркета.
Да взема някой неща. Става ли?
O, аз съм на моето щастливо място.
Добре.
Идиот!
O, чакай, чакай.
Ето, ето.
- Ето, мадам. Ето. - O, благодаря ви.
- Извинете ме. - Хмм?
Извинявам се. Бихте ли могли да ми помогнете.?
Е, със сигурност. С удоволствие.
Какъв е проблема?
Преминавам през труден момент премествайки гащите си.
Е, имате късмет
- че сте в присъствието на експерт. - O.
Може ли?
- O, те са копринени, нали? - Mмм-хм.
Аз съм чорапогащолоджист.
Наистина? Никога не съм чувала за това.
- O. - O.
Е,
Тези няма да ви служат много добре.
Е, но няма да ми служат и зле, нали
Не.
- Исусе, Брайсън. - Не питай.
Освинчил си се отново?
Просто ревнуваш.
Всъщност, не.
За твое сведение моят любовен живот обърна посоката си към по-добро.
Помниш ли пералнята на самообслужване?
Името и е Беилах.
Наистина?
Да, наистина. И тя има красиво тяло.
Погребано под сто кила мазнина
Е знаеш нямам нищо против от малко месо върху кокала.
Разбира се, докато не се наложи да преместиш стена за да може да я изкараш от къщата.
Как стана това?
Попита ме дали мога да отида и да и погледна гащите.
- Какво? - Те бяха заседнали в пералнята.
нарязани на ивици .
Така, че ще се видим този следобед пред пожарната.
Там ли държи свободното си бельо?
Казвам ти човече, усещам как старата ми решителност нараства.
- O, да? - Ще и дам тези.
O, тя е голяма жена.
От къде ги взе?
K-Mаркет. Взех такси.
Ъм, мисля да и ги дам на вечеря.
За разчупване на леда.
Ще и дадеш тези в ресторанта?
Да.
Освен ако не мислиш, че е лоша идея.
Не. Мисля, че е страхотна идея.
Добре.
Хей.
- За вас е пуйката нали? - Да.
- Забавлявайте се. - Добре.
Тръгваме. Тръгваме.
- За какво говориш? - Имало някакъв тип който ме търси!
Някакъв тип?
Съпруга на Бейлах.
- Бейлах има съпруг? - Да.
Имам предвид, има само двама които биха искали да си легнат с нея,
И ето, че и двамата са в същия проклет град!
И какво стана?
Стоях пред пожарната както планирахме.
Да.
И после зад ъгъла свива този червен пикап и изведнъж спира.
И този голям човек, който е бесен излиза навън,
и се приближава към мен, и върви така.
"Искам да говоря с теб."
- И ти какво направи? - Избягах.
Избяга?
Да. Мога да бягам като заека Джак ако трябва.
- Значи не те хвана? - Не, не. Той тежи 600 килограма.
Не е като супер звезда.
Сега кръстосва пътищата наоколо с червения си пикап и ме търси.
Аз се промъкнах през дворовете, просторите, и всички лайна от този род.
- Е, сега си в безопасност. - Този човек е ...
Червен пикап!
Там има още един!
Хайде, Брайсън, имаме нужда от план!
Защо не излезеш и не поговориш с него? Сигурен съм, че е разумен.
Това ли е твоят план?
Нямам нужда от план, мен не ме преследват.
Не, хайде Брайсън, да се махаме от тук.
- Да. - Хайде, не се бъзикай с мен.
Моля?
- Хайде! - Да, да.
Хеу приятел, ти вътре?
Това е Буба Т. Флуба! Вътре ли си, момче? Излез, пилешко лайно такова!
Хайде! Не се мотай!
Отваряй!
Знам, че си вътре, ти кучи сине!
Майко мила.
Той е тук!
Не ме интересува къде си,
ще чукам на всички проклети врати!
Хайде, зная, че си някъде вътре, кучи сине!
Не ме интересува къде си, пак ще те намеря!
Искам да знам кой се е занасял с моята Бейлах!
- Домъкни си задника тук! - Хайде, Брайсън!
Издърпай ме! Той е пред вратата!
Отвори скапаната врата!
Хайде, движи се! Движи се!
А Басел? Когато откраднахме лодката?
Ние не откраднахме лодката, ние заехме лодката.
Да, е, чичото на момичето с пушката, видя нещата различно.
Със сигурност.
Знаеш ли, липсваше ми в Гърция.
Главата ми беше препълнена през този период.
Когато каза, че ще идеш до Англия, си помислих, че ще трае
най-много една седмица.
- Е, срещнах момиче. - Да.
И това беше.
Е... да, благодаря.
Картни изглежда страхотно. Но явно е, че си бил и с други жени.
Никога?
През последните 40 години?
Не.
Глупости, ти кучи сине.
Видях те да се събличаш пред собственичката по шест начина до неделя.
- Не може да ми казваш, че не си. - Е...
Една жена през всички тези години?
Да.
Това не може да е добре за теб.
Искам да кажа кога за последен път си получавал, ъ...
Е, няма значение. Зная какви са омъжените жени.
Наистина? Така ли било?
Да. Повярвай ми. Бил съм с повече омъжени жени отколкото ти.
Хей, Картц, буден ли си?
Не.
Какво беше това?
От къде по дяволите да знам?
Звучеше като нещо голямо.
Всичко звучи голямо в гората, Брайсън.
Вероятно е просто скункс. Лягай си.
Взе ли нож?
Не.
Нещо остро?
Нокторизачка.
Конте.
Просто го остави намира, Брайсън. То ще си тръгне.
O, да, ако това е мечка и идва към теб,
какво ще правиш? Ще и направиш педикюр?
Исусе! Две скапани мечки са ме зяпнали.
O, по дяволите, Бпайсън, вземи да поспиш малко.
Майко мила.
Ако тръгнат към нас, преструвай се на мъртъв.
Ако тръгнат към нас, ние сме си мъртви.
Не, чакай, чакай, чакай.
Това са гризлита. Чакай малко.
Копелета. Те разкъсват всичко.
Добре. "Застани изправен колкото можеш за да респектираш мечката."
Да респектираш мечката? Това са скапани мечки!
Трябва да ги уплашим.
Да ги уплашим!
Трябва да пишеш за това в проклетата книгата.
- Няма да има проклета книга. - O.
Исусе. Мамка му.
Хайде, ще се забавляваме.
Майко мила.
- Виж това. - Какво?
Това е пътека.
Ето ни и нас. Не сме минали дори половината път.
- Това не може да е вярно. - Кучи син.
Няма начин това да е скалата.
Казва, " Карта на Скеил".
Това е. Нов план.
Мамка му.
Казвам ти Брайсън, има много преимущества.
Искаш да караш по Апалачовската пътека?
Не, не, просто ще скочим отпред. Ще минем по пътеката малко по на север.
Знаеш, можем да наемем кола ето там.
Тогава ще сме мобилни, ще видим повече.
Местни интересни точки.
По-голямо зрително поле
Брайсън, като приятел,
Направи това за мен.
Хеу, няма да повярваш каква сделка уредих за това.
Картц...
Тази красота е не с един, а с два ъпгрейда.
Сателитно радио ,кожени седалки, люк на покрива И е на същата цена като Кампру.
Можеш ли да повярваш.
Ето, мистър Картц. Само три подписа и хващате пътя.
Не можем да го направим.
Разбира се, че можем.
Аз дойдох тук за да постигна нещо.
А не просто да се предам когато нещата станат малко по-трудни.
Ние не се предаваме ,Брайсън.
Какво значение има ако прескочим шибаните части?
- Никой няма да разбере. - Аз ще знам.
Аз не съм отказващ се. Знам, че на теб това ти служи добре в живота,
- но аз ще завърша това което започнах. - Брайсън.
- Не видяхме ли и двамата една и съща карта? - Да.
Нямаш никакъв шанс да завършиш пътеката.
Никакъв. Нула.
Е, със сигурност ще се пробвам.
Да се изкачваш докато умреш.
Къде да се подпиша?
Ние сме двама стари мъже, Брайсън. Трябва да се откажеш да мислиш другояче.
Говори за себе си.
Само защото не приемаш нещо Брайсън, не означава, че не е истина.
- Е, това е интересно, след като ти го казваш. -Само три инициали и това е всичко...
Това е всичко, Брайсън.
Господи, ако някой те пита от къде си ти дори не можеш да му дадеш честен отговор.
O, значи аз съм този който отрича, хъх?
Когато ти си този който крие уиски в раницата си.
- O. - Видях бутилката.
Е предполагам, че никой от нас не приема себе си такъв какъвто е.
O, аз знам кой съм и защо съм тук.
Аз дойдох тук за да бъда с теб,
Да преживея едно последно приключение преди да е станало прекалено късно
Е, това е моето приключение и ти се отписа.
Можеш да правиш каквото искаш но няма да ме завлечеш надолу.
- Ако просто използвате химикала за да подпишете... - Добре!
- Не искам колата ти. - Извинете?
Не искам проклетата ти кола.
Чудесно!
- Е, това се нарича дух. - Да. Мамка му.
Сигурен съм, че се радвам на това, че не караме в момента.
- Ти? - Не мога да бъда по щастлив.
Знаеш ли, преди 50 години,
едно на всеки четири дървета е било американски кестен.
- Знаеш ли какво е това? Виждал ли си някога? - Така мисля.
Невероятно е.
Те порастват от пода на гората право нагоре 100 крачки.
И техните клони държат един акър листа. Един акър.
Гледаш тези гори
И си мислиш, че винаги са били тук и винаги ще бъдат,
като този стар дъб тук.
И после си мислиш за бедния нищо неподозиращ кестен,
И си мислиш за живота... Пуф. Няма го, просто така.
Какво се случи с него?
Гъбички.
Знаеш, време, природа.
Знаеш ли ,Брайсън, аз всъщност не криех това.
Не лъжех и за това, че съм чист.
Там е работата, Брайсън, аз обичам да пия. Всичко свързано с това.
Обичам вкуса.
И това бръмчене след като си смесил две.
Обичам мириса на таверната, Чак до подлогата на тортите.
Хмм.
Но вместо да го правя в таверните както всички други,
Аз си отивам в малкия апартамент и затоплям вечерята си,
И се чувствам непорочен както би трябвало.
Но знаеш ли, вечер след вечер е трудно да убедиш себе си
,че имаш богато и пълноценно съществуване.
Искам да кажа, има забава
иглата не скача точно в зоната на оргазма.
Знаеш какво казвам?
Имам предвид, просто има дупка в живота ми където преди беше пиенето.
Зная, че не мога да пия.
Едно питие ще доведе друго след себе си което ще доведе още 10.
И след това ще се намеря на колене под някой мост.
Затова нося това.
Напомням си, че мога.
Или го нося в случай, че не мога.
Ето.
Отвори го.
Запечатано е.
Дай ми го.
Треперя.
Мислиш ли, че го нося за да не
пия повече през остатъка от живота си
Да
Това беше хубав момент.
Наистина драматичен.
Исусе няма ли да съжалявам.
Не и в този живот.
Гледай.
Знаеш ли, Брайсън, все още сънувам Аморина. Помниш ли я??
O, Господи, как мога да забравя момиче като нея.
Мъже като нас не се предполага да познават момиче което се казва Аморина.
Разклаща реда в природата.
Все още са най-добрите гърди които някога съм виждал, а аз съм виждал много гърди, Брайсън.
Да, обзалагам се.
Хей, помниш ли сестра й?
O, Господи, горкото момиче. Не може да са били сестри.
Ако ще си грозен по добре е да си забавен.
И ако си грозен и не си забавен по-добре е да имаш пари.
И ако нямаш никое от трите по добре да си лесна мръсница.
- Тя беше. - Чакай малко от къде знаеш, хъх?
Е, всъщност...
Исусе Христе.
Следващия път като правиш това предупреди ме става ли?
По-забавно е ако е изненада.
- Добре ли си? - А ти?
Да.
Исусе.
Oх...
Прецакани сме.
Неминуемо.
Няма друг път от тук.
Ъх...
- Какво правиш? - Ще ни измъкна от тук.
- Дай ми панталоните си. - Ъ, не, не.
Планирал си това през цялото време, Брайсън.
Просто ми дай панталоните си, става ли?
Добре.
Добре. Завържи това нещо.
- Добре? - Така.
Ето.
Това е унизително, Брайсън. Дай ми това.
Трябва да отбележиш колко съм добър, хъх?
Да. Но се предполага, че трябва да държиш единия край
Е, не е толкова високо.
Ето схванах го. Виждаш ли това? Можеш да дойдеш тук.
Аз ще стоя така и ти може да се покатериш на рамената ми.
- Искаш ли да опиташ? - Добре.
Добре. Дръж се.
- Добре? - Да.
Може да успеем. Дръж...
- Добре ли си? Какво? - Да, знаеш...
Това не е... трябва да се снижиш така, че да мога да се покатеря на рамената ти.
Мамка му. Хубаво.
Добре.
- Добре? - Да.
Добре. Ето.
Брайсън, това не ми харесва.
Не, не, добре е, добре е. Сега се изправи. Изправи се.
Исусе!
Кого заблуждаваме?
За бога, не мога и сам да се изправя от тази позиция.
- Добре тогава. Аз ще се изправя на гърба ти. - Защо не аз да се изправя на твоя?
Знаеш ли,
Мисля, че наистина заседнахме тук.
Да, така е.
Знаеш ли на източния бряг твърдата дървесина умира.
Не само кестена,
но и бряста също.
След петдесет години всичко това може да е изчезнало.
Тридесет дни.
Хм?
Тридесет дни в затвора. Страх ме е от 30 дни.
Сравнение с това,
Затвора ще е проклет престой в спа.
Господи, всичко което съм правил е да пиша предговори за книги
през последните четири години и половина.
Просто трябва да се пенсионирам.
Катрин беше права, какво за бога се опитвам да докажа?
Жените обичат да гледат рекорди.
Може би не в Ню Хемпшир, къде си ти.
Но в Де Моинс, би ми послежило добре.
Ще стигнеш ли до точката където всичко опира до
заболявания, лекарства и погребения,
и кой са го диагностицирани с какво,
и всички просто се оглеждат за края.
- Майко мила. - Какво?
Тъкмо осъзнах ние сме мъжете в статията.
Сещаш се разложения човек. Помниш ли?
Това трябва да сме ние.
Колко време му трябва на тялото да се разложи?
Е, не трябва да се тревожиш.
Ти си толкова натъпкан с консерванти, че ще си стоиш така вечно.
Е, учените ще се събират от целия свят за да ме изучават.
Липсва ми Катрин.
Липсва ми Де Мойнс.
Не съм пропускал панаир от 39 години.
Винаги казвам, "Когато пропусна един,
"ще съм умрял."
Тя издава малък звук когато я прегръщам.
Не мисля, че дори тя знае за него.
Никога не съм и казвал колко много обичам това.
Не искам тя да си мисли, че това пътуване има нещо общо с нея.
Тя знае.
Повярвай ми, жените имат начин да разбират тези неща.
Да, но все пак бих искал да и кажа.
Е, напиши и картичка.
Хората обичат да получават картички.
- Хей знаеш ли ти си прав. - Да.
Хей, това е чудесна идея.
Знаеш ли, Брайсън ти си единствения човек с когото бих рискувал живота си.
Искам да го знаеш.
И единствения задник който може да ме довлече на средата на нищото.
Съжалявам, че изгубихме връзка.
Знам. Аз също.
По дяволите прекрасна нощ.
Със сигурност.
Мислиш ли, че някъде по земята има някой
Който гледа небето и вижда толкова много звезди като нас?
Не знам.
Сигурно виждам милиони.
Невъоръженото око вижда две хиляди.
Е, значи наистина имам страхотни очи Защото виждам милиони.
Алфа Кентавър са най-близките. Това е на четири и половина светлинни години.
Четири о половина? Не е зле.
Всяка светлинна година е шест трилиона мили, значи това е...
Двадесет и шест трилиона мили.
- Двадесет и шест трилиона. Това са най-близките? - Да.
А има и сто милиарда звезди в нашата галактика.
Има повече галактики във Вселената отколкото са песъчинките по земята.
Това е голямо.
- а ние сме малки. - Да.
Какво ...
Хора?
Хора? Хора?
- Хора? - Хора?
Хора! Ехо!
- Ехо! Ехо, тук долу! - Ехо!
Помощ!
Хей, там долу.
Трябва да се бъзикаш с мен.
Какво се е случило с панталоните ви?
- Ъ, това е дълга история. - Разбрано.
Стойте плътно. Ние ще ви измъкнем.
- Готини момчета. - Да.
- Обичам тези момчета. - Аз, също.
- Имаш ли още от тази пастърма - Да.
Имаш ли още вода?
- Около три четвърти. Ти? - Да и аз.
- Хей, Стивън? - Да?
Искаш ли да се прибираме?
Да, искам. Наистина искам.
Ние дори не сме близо, къде сме?
За какво говориш? Ние успяхме, Брайсън.
Никога няма да хвърлим поглед на планината Катахдин .
Друга планина? Колко планини имаш нужда да видиш?
- Има един начин да гледаш на това. - Това е единствения начин да гледаш на това.
До колкото съм осведомен ние ходихме по Апалачовската пътека.
Ходихме в жегата, ходихме в снега,
Ходихме докато не ни прокървят краката.
Ние изкачихме Апалачовската пътека, Брайсън.
Може би си прав.
- Вие ли извикахте такси? Добре. - Да.
Това нещо е тежко. Носихте ли го известно време?
Целият път до Джорджия.
Не ми казвай. Браво на вас, приятели Хий, от къде сте?
Айова.
Това не е възможно.
Няма такова нещо като Ред Сокс от Айова.
Ето.
"Скъпа Катрин..." Толкова далече ли отиде?
Късмет е, че ни спасиха.
Има някой неща които просто не могат да се опишат с думи
Приятно пътуване,?
Да.
Все още ми дължиш 600 долара.
Знаеш, че съм добър в това нали?
O, Да.
Помниш ли ме?
O.
Тя има голям стик за палачинки, Картц.
Мразя те и в червата.
Никога не купувай бельо на жена която не познаваш.
Шибаняците пак не успяха да ме хванат.
Брайсън , просто се чудех, какво следва? Превод: Светланка Ив.