www.HoundDawgs.org
Valmiina kaikki.
Viisi, neljä, kolme, kaksi...
Tervetuloa takaisin katsomaan tänä torstaiaamuna.
Seurassani kirjailija Bill Bryson.
No... matkakirjoja.
Oliko tuo kysymys?
Noel Coward sanoi:
"Miksi väärät matkustavat, oikeat jäävät kotiin?"
Kerropa tästä Keräilijän setistä.
"Elegantti uusinta vanhoista lempikirjoista". Naulitsevaa.
Kirjoitat kirjoissasi Euroopasta ja Australiasta.
- Asuit Iso -Britanniassa. - Hetken. 10 vuotta.
Et ole kirjoittanut koskaan omasta kotimaastasi.
- No, en minä... - Mikset kirjoita henkilökohtaisempaa?
Ahaa. Muutitko takaisin vai onko se vain väliaikaista?
Ei... Kyllä. Perheen kanssa palasimme New Hampshireen.
20 vuotta sitten. Olemme yhä täällä.
"Vielä"? Mielenkiintoinen sanavalinta.
Mitäs muuta? Kirjoitatko jotain uutta?
- En. - Ethän aio jäädä eläkkeelle?
Kirjailija tappaa itsensä juomalla tai sitten aseella.
- Kumman sinä valitset? - Tämän jälkeen ehkä molemmat.
Mukavaa, että pääsit haastateltavaksi, Bill Bryson.
- Hei, muukalainen. - Hei itsellesi.
- Miten meni? - Näitkö?
Noinko hyvin?
Minäkin näin sen.
- No? - Vastaanko rehellisesti?
Anna olla.
- Pääsin tasolle kuusi! - Niinkö? Hienoa.
Earl McGregorin hautajaiset ovat lauantaina.
- Emmekö voi lähettää kukkia? - Voimmehan me...
Peskäähän kätenne. Päivällinen on kohta valmis.
Panee haluamaan rauhallisempaa elämää, eikö?
Osanottoni.
Surunvalittelumme.
Kiitos, kun tulitte. Se merkitsee paljon minulle.
Mielellämmehän me.
Siis... Anteeksi...
Aika ei ole siis miellyttävä...
- Otamme kovasti osaa. - Todellakin.
- Haen takkini. - Vasta tulimme.
Mitä muuta tässä enää pitäisi tehdä?
Puhu ihmisille. Se on hyväksi sille.
- En pidä ihmisille puhumisesta. - Menehän.
Mitä kuuluu? Hauska nähdä taas.
Taidan mennä kävelylle.
Springer Mountain 2830 km Mount Katahdin 496 km.
Mitä ihmettä?
- Haluatko vaeltaa sen? - Kyllä.
- 3000 kilometriä. - 3408 km itse asiassa.
Et voi.
- Miksen? - Oikeasti...
Jopa sinulta tämä on naurettavaa.
Olenko sinusta liian vanha?
Kyllä, mutta sama sille. Sinä olet liian vanha.
Hautajaistenko takia?
- Ei. - Miksi sitten?
- En pysty selittämään. - Yritä.
Minusta tuntuu, että se pitää tehdä.
Haluan seikkailla ja löytää juureni taas.
- Juuresi? - Haluan kovistella itseäni.
- Vaeltamalla oikeasti. - Et ole vaeltanut 30 vuoteen.
- Aivan. - Etkö voi vaeltaa autolla?
- Catherine. - Entä jos kiellän sinua?
Jos kieltäisit, keskustelisimme asiasta.
Nalkuttaisin, sinä nyökyttelisit ja sitten lähtisit kuitenkin -
- kuuntelematta lainkaan.
Mitä?
Pitääkö vain hyväksyä tuosta vain, että olet tullut hulluksi?
Vanha telttani. Mitäs mieltä olet?
Se on täydellinen paikka sinulle nukkua yö.
- Meistä tämä on huono idea. - Olen huomannut.
- Aiot silti lähteä. - Kyllä.
Se on hullua, isä. Sinun iässäsi vaeltamaan?
Hyväkuntoisillakin on vaikeaa.
- Tarvitaan 5 miljoonaa askelta. - Kävelyä.
- Se on tuttua hommaa. - Vaeltaminen ei ole kävelyä.
2000 ihmisestä alle 20 jaksaa loppuun.
Tietäisitpä kuinka moni jaksaa lukea kirjan loppuun.
Haluan, että tapaat erään tyypin. Tässä on Dave.
Hän on vaeltanut kaikkialla. Kysy häneltä mistä vain.
Miksi häkkilintu laulaa?
Voisitko odottaa hetken?
Ei enää vitsejä, jooko?
Keskity hänen puhumiseensa. Äläkä kiroile, kun hän sanoo hintoja.
Olenhan minä telttaillut ennen. Teltta on teltta.
Tässä on myös 70 Denierin, kestävä pintakangas -
- lujalla kudoksella. Katsohan saumojakin.
Kaksoisompeleella kaikki, ei yhtään tukiteippiä.
Tangot ovat värikoodattuja, DAC -alumiinia.
Parhainta tekoa.
Tätä kannoin monissa osissa reittiä.
Juuri sinua varten. Tämä hirviö ei petä.
- Kuinka paljon? - Tämä on 289.
Nyt puhut pa... Hyvä on.
- Reitillä kiität minua vielä. - Tuletko mukaani?
Tarvitset sadesuojuksen. Pitääksesi sateen loitolla.
- Eikö reppu kestä vettä? - Ei 100 prosenttisesti.
Suojus painaa 130 grammaa.
Mitä koko suoja 85 -litraisessa painaisi?
Kerronpa. Paljon.
Eipä unohdeta...
Ai, jos haluaa viljellä hieman matkalla?
Ei. Tiedätkö sanonnan: "Vie muistot, jätä vain jäljet."
Kakkaa varten.
- Paska. - Aivan.
Nämä voivat olla kiinnostavia.
Virginiassa miestä ei löydetty 18 päivään -
- kun tämä kuoli vaellettuaan vasta viikon...
Se leviää jyrsijöiden syljestä, virtsasta tai jätöksistä -
- ilman kautta...
Moni poliisi on ollut huolissaan reitillä tapahtuneista murhista -
- joihin on liittynyt silpominen ja rituaalit.
Et tee tätä yksin.
Täällä Bryson.
Haluaisitko kanssani pikkuiselle kävelylle?
Saisit nauttia puhtaasta ilmasta, kun sitä vielä on.
Tutkimusten mukaan meidän pitäisi kävellä enemmän.
Edeltäjämme kävelivät aina. Saisit jotain tekemistä.
Soita, jos kiinnostaa.
Vesikauhu, haisunäädät, pesukarhut -
- tulimuurahaiset ja mäkäräiset.
Myrkkymuratit ja -sumakit -
- salamanterit, jopa hirvien juoksu...
Neljä sanaa: En ikinä kuuna päivänä.
En voi. Sydänlääkitys vaihtui. En jaksa edes pukeutua...
Soita jostain hauskasta, peräsuolitähystyksestä.
Joku tyyppi taisi soittaa nimelläsi ja ehdottaa naurettavasti...
Koko reitinhän kokee 4 minuutissa netissä.
Dan Budgea ei lasketa. Hän kuoli, ei kieltäytynyt.
Tiesitkö, että Dan oli kuollut?
Kyllä, Janice taisi mainita sen joulukortissaan.
Siksi nainen suuttuikin niin kutsustani.
Se on tuolla...
Haloo?
- Minä täällä. - Anteeksi kuka?
- Täällä Katz, Bryson. - Katz. Stephen?
Joo.
- Oletko Amerikassa? - Olen. Missä sinä?
Des Moinesissa, missä muuallakaan?
Hienoa kuulla sinusta.
Doug kertoi suunnitelmastasi vaeltaa Appalakeilla.
- Oletko vakavissasi sen kanssa? - Kyllä olen.
Voisinkohan tulla mukaasi?
Haluatko tulla mukaani?
- Joo. Ymmärrän kyllä, jos ei käy. - En minä sitä...
Ymmärrän, jos et halua minua seuraasi.
Miksen haluaisi?
Koska olen yhä 600 taalaa auki siitä Euroopan matkasta.
Se oli 40 vuotta sitten.
Joo, mutta aion yhä maksaa velkani.
- Tiedän sen kyllä. - Hieno homma.
- Missä kunnossa olet? - Ihan hyvässä.
Kävelen nykyään joka paikkaan. Paskiaiset veivät ajokorttini.
- Miten osaat karhut hoitaa? - Eivät ole saaneet minua vielä.
Eihän Des Moinesissa olekaan karhuja.
Sitähän tarkoitan. Ne pysyvät kaukana minusta.
- Et arvaa kuka soitti. - Ei käy. Ei Stephen Katz.
- En saa mennä yksin. - Kaverisi pitää olla luotettava.
- Tiedän tarinat. Hänhän joi liikaa. - Kaikki me joimme liikaa.
Ärsyynnyitte toisiinne.
Ei. Alussa ärsytimme toisiamme, lopussa jopa vihasimme.
- Tiedät, etten pidä tästä. - Ei sinun tarvitse olla huolissaan.
Ei. Mieheni vain lähtee metsään -
- jossa hänet hakataan tai tapetaan. Tai hän saa loistartunnan -
- joka parhaimmillaan tekee hänestä vain vihanneksen.
Ei tarvitse olla huolissaan. Minä se vain avustelen sinua sitten -
- kunnes kuolet siihen outoon sairauteen. Entä sitten?
Sitten pääsen kirkkoon sanomaan: "Hän oli ihana mies ja isä -
- joka joskus oli älykäskin -
- mutta lopulta osoittautui täydelliseksi typerykseksi."
Harmi, en ole kuulemassa.
- Tiedän, miltä tämä näyttää. - Mietitkö tämän loppuun asti?
En tietenkään.
Cape Airin lento 106 saapuu.
Matkustajat voivat hakea laukkunsa -
- matkalaukkuhihnalta neljä.
Oikeastiko?
Hei, Stephen. Mitäs kuuluu?
Tässä on vaimoni.
Olet se brittihoitaja, josta olen kuullut paljon.
- Toivottavasti. - Hauska tavata.
- Hieman kuin karhunhalaus. - Onnutko sinä?
Se on titaanipolvi. Tämä on se temppuileva...
Odotas, pitää hakea...
Pitää syödä tunneittain, muuten tulee...
Mitä, pahoinvointia? Kohtauksia?
- Kyllä, niitä. - Saat kohtauksia?
Joo. Söin myrkyllistä fenyylietyyliamiinia -
- kymmenisen vuotta sitten. Se sekoitti kehoni täysin.
- Sanoit olevasi kunnossa. - Olenhan minä.
He lähtevät matkoihinsa pyörillään -
- ja meidän oli pakko liftata San Sebastiániin.
Menemme baariin ja pam, siellä he ovat.
Myöhemmin päädymme rannalle -
- ja Bryson haluaa itselleen sen kauniimman, punapään.
Minulle jää hevosnaamainen blondi.
Bryson! Uskomatonta...
Istuhan.
Uskomatonta, ettet kertonut Cathylle Espanjasta.
- Taisi unohtua. - Miksiköhän?
Sitten olemme junassa Madridiin. Bryson menee vessaan -
- mikäs siinä, mutta hän on siellä kauan.
Viimein hän palaa paikalleen...
- ...raapien sieltä täältä... - Ymmärrän yskän.
Kysyin mikä oli hätänä.
"Seuraavan kerran sinä saat punapään."
Onko naisesta kuvaa? Haluaisin nähdä punapään.
Kiva tarina. Kiitos, kun kerroit sen perheelleni.
- On tarinoita enemmänkin. - Ei se mitään.
Kuunnellaan vielä pari.
Nizzassa Bryson menee kuuluisaan Mayflower -hotelliin...
Cubsit...
Vai, että mädäntynyt...
Luoja...
- Vieläkö soittelet? - En hyvin, mutta kuitenkin.
- Rummutteletko sinä yhä? - En. Se jäi vuosia sitten.
Onko tuo tyttösi? Näyttää äidiltään, onnekkaasti.
- Kuinka monta lapsenlasta? - Kolme, neljäs tulossa.
Onnistuit todellakin elämässä.
Oikeasti. Olen iloinen vuoksesi.
- Onko sinulla asiat reilassa? - Minullako? Onhan ne.
Puolet ajasta ajoin naisia takaa, toisen puolen olin kännissä.
- Oletko lukenut näitä? - Joo...
- Sekoa. - Tiedätkös...
Meidän uskotaan lopettavan heti, kuten monet tekevät.
Emme ole kuin monet.
Emme olekaan.
- Hyvää yötä sitten. - Öitä.
- No niin... - Kiitos kaikesta.
- Ole hyvä. Onnea matkaan. - Tavataan sisällä.
- Tulee ikävä sinua. - Toivottavasti.
Haluan vain vielä sanoa, että minä rakastan sinua.
- Yritä olla kuolematta. - Teen parhaani.
Menehän siitä.
HUHTIKUU
Yksi tyyppi tuli reitiltä takaisin... Teitä nuorempi...
Hän palasi ja alkoi itkeä. Oikeasti. Itki Atlantaan asti.
Istui kyydissäni nyyhkyttämässä.
Kun ajat ihmisiä reitille, tiedätkö pärjäävätkö he?
Kyllä. Joka kerta.
Pärjäämmekö me?
Kappas, perillä ollaan.
Kiitos.
Olepa hyvä.
- Aamiainen on seitsemältä. - Hyvä on.
Anteeksi jos sanon -
- mutta nämä ovat todella hyviä pannukakkuja.
Niinkö? Pidän miehistä, jotka pitävät pannukakuistaan.
Näistä kyllä pidän.
- Kahvia? - Kiitos.
- Haen sinulle listan. - Ei tarvitse. Söin jo.
- Ei pahemman näköinen. - Riippuu katsojasta.
Tiedätkö, mitä etsin naisissa nykyään?
Sykettä, 2 jalkaa, 2 kättä.
Moni vanhetessaan laskee toiveita, sinä olet nostanut niitä.
Olen ajatellut. Jospa jäädään vielä toiseksi yöksi.
- Pelleiletkö? - En. Ulkona on kylmä.
Täällä lämpöistä.
- Minä menen. - Odotahan...
Mennään sitten.
Odota. Haluan sanoa pari sanasta.
Hyvä on.
- En haluaisi miettiä metaforia... - Mieti toki.
Reitti on kuulemma kuin elämä.
Ei tiedä, mitä tuleman pitää mutta antaa parhaansa.
- Parhaansa... - No se mielessämme...
- Mennäänkö? - Mennään.
- Jaksatko? - Jaksan minä.
- Vaellammeko vai kävelemme? - Onko tämä kisa?
Pitää päästä 17 km.
Hiljaa hyvä tulee. Sen kun väsytät lihaksesi heti.
Haluan perille ennen yötä.
No jaa...
Olisihan se mukavaa.
Menkää edelle vain. Jessus.
Täydennäpä seuraava lause:
"Elämässä on ylä - ja alamäkiä."
Mihin alamäet jäivät? Kai nyt niitäkin matkalla on?
- Menossa läpi. - Mitäs kuuluu?
- Ei paljoa. - Kaunis päivä.
- Totta. - Anteeksi.
- Pienet paskiaiset. - Se on mäen takana.
- Oletko kunnossa? - Melkein tipahdin tukilta.
Paljonkohan olemme menneet?
Ehkäpä noin kolmesataa metriä.
Hemmetti...
Jatkammeko jo?
Tapa minut. Sama se, miten teet sen -
- kunhan olet kiltti ja tapat minut.
Etkö syö päivällistä?
- Muistatko Randallin farmin? - Totta kai.
- SuperWalmart nykyään. - Kristus.
- Se vanha ulkoilmateatteri? - Älä sano.
Subaru -autokauppa nykyään.
- Siellä sain ekan suihin ottoni. - Siellä autokaupassako?
Aika vanhalla iällä aloitit.
Törmäsin Jimmy Duncaniinkin tässä. Muistatko hänet?
Hänen äitinsä työskenteli kirjastossa.
- Totta kai äidin muistat. - Tämä oli kiva.
- Eikä hänellä ollut rintsikoita. - Ei niin.
Se kirjasto oli mahtava paikka.
- Hei, Bryson. - Niin?
Oletko ollut yhteydessä Doug Glawinskin kanssa koko ajan?
En, en oikeastaan. Miksi niin?
Kutsuit hänet. Halusin vain kysyä.
No joo... Kutsuin kaikki, jotka tulivat mieleen.
Et kaikkia. Kuulin tästä Dougilta.
- Ei minulla ollut numeroasi. - Sinulla oli Dougin numero.
Jos se helpottaa oloasi, en pidä oikein Dougista.
En ihmettele.
En kyllä tiedä, pitäisikö tuon helpottaa oloani.
Ehkäpä en todellakaan miettinyt tätä loppuun asti.
- Hyvää yötä. - Öitä.
Hautaatko paskasi?
- Kyllä. - Metsäänkö?
Niin.
Oli niin ikävä sinua.
Kiitos.
- Odotan innolla kirjaasi tästä. - En kirjoita sellaista.
Terve. Leiriydyttekö tässä?
Ei, asumme tässä.
Mitä syötte? Nuudeleitako? Paha virhe.
Niistä ei saa energiaa. Siis ollenkaan.
Olen Mary Ellen. Tuoko on telttasi?
Paha virhe. Sinua vedätettiin retkeilykaupassa.
- Paljonko maksoit? - En muista.
Liikaa. Niin paljon.
- 3 vuodenajan teltta on paras. - Se on sellainen.
Anteeksi nyt vain, mutta on tyhmää -
- tulla tänne maaliskuussa ilman sellaista.
On huhtikuu ja se on 3 vuodenajan teltta.
- Tuo on sellainen. - Kummatkin ovat.
Enpä usko.
- Paljonko te tänään vaelsitte? - Noin 16 kilometriä.
Senkö verran vain? Olettepa huonossa kunnossa.
Minä vaelsin 22,8 km. Aloitin Gooch Gapilta.
Niin mekin. Matka 13,5 kilometriä.
- Eikä. - On se 13,5 kilometriä.
Anteeksi vain, tiedän välimatkan. Kävelin sen juuri.
Niin mekin. Se on 13,5.
Sama asia.
Tiedätkö mikä on ongelmasi?
- Olet liian lihava. - Anteeksi kuinka?
Olisit laihduttanut ennen vaellusta.
Voit saada vakavan sydänjutun täällä.
Minä kävelen yksin, koska tuttuni ovat niin tylsiä.
Olen ainoa, joka ei tylsistytä minua kuoliaaksi.
Jos kävelen muiden kanssa, pitää katsoa -
- toisten virheitä tusinoittain. Tulisin hulluksi.
En halua olla hullu matkalla.
Mietin: "Kuka ei tee virheitä?" Vastasin: "Minä."
Kokeilin yhtä. Hän oli tyhmä.
Toinen oli tylsä. Tyhmä, tyhmä, tylsä, tylsä.
Ja en ole naimisissa.
- Miksiköhän? - On minulla poikaystävä.
Mutta mies on Floridassa, ja vankilassa.
En ottaisi mukaan.
Rikolliseen ei voi luottaa ja hän on tyhmä.
Ja tylsäkin, itse asiassa.
Mikä on tähtimerkkisi? Varmasti Kaksoset.
Minulla on kyky tässä.
- Ei, en ole Kaksoset. - Oletpas.
- Olen Leijona. - Enpä usko. Olen hyvä arvaamaan.
- Synnyin elokuussa. - Kannattaa tarkistaa.
Ja sinä olet taatusti Vaaka. Voisin tehdä tätä vaikka työkseni.
- Et tiedä minunkaan. - Arvatkaapa mikä minä olen.
Pari asiaa tulee mieleen.
Vannon. Revin kohta hänen äänihuulensa irti.
Se ei taida kannattaa.
- Parempi suunnitelma. - Kerro.
Kartan mukaan pääsemme Hiawasseehen huomenna.
Aloitamme aikaisin, aherramme, saamme etäisyyttä.
Parempi omaa ideaani.
- Mikä se on? - Tapetaan hänet. Viedään herkut.
- Huomenta. - Huomenta.
Oletteko lähdössä?
- Joo. Odotammeko sinua? - Voimme odottaa.
Saan teidät kyllä kiinni. Toimin aika säännöllisesti.
Nyt mennään.
- Vielä pari kilometriä. - Kuinka takana hän on?
Hän on saamassa meitä kiinni. En usko...
- Tarvitaan uusi suunnitelma. - Niinpä.
En sanonut mitään.
Kuulostat DC -10:ltä. Ole hiljempaa.
Nyt hän tulee.
Pidätä hengitystäsi.
Pidätä sitä.
Nyt mennään!
Odottakaa!
- Seis! Pysähtykää! - Hei!
Kuka meille pysähtyy? Olemme likaisia.
Hei, pysähdy!
He pysähtyivät!
- Haluattekos kyydin? - Totta mooses!
Anteeksi. Juhlimme.
- Mitäs juhlitte? - Menemme huomenna naimisiin.
- Hienoa. - Onneksi olkoon.
Darren tekee minusta rehellisen naisen.
- Eikö niin? - Joo.
Kannattaa katsoa...
Joo...
Hittolainen. Olisinpa yhä 20.
Olisinpa yhä 50.
- Nähdään! - Heippa!
Mitäs saisi olla?
Isoin ja kylmin olut mitä teillä on.
- Kokis. - Sekö vain?
Kyllä. Olen parantanut tapani.
Tiedätkös mitä? Minäkin otan kokiksen.
Hetki pieni.
Hieno homma.
No... Sen jälkeen, kun ajoin autoni katolleen...
- ...minun piti ajatella uudestaan. - Varmasti sellaisen jälkeen.
Naispoliisi tuli paikalle ja koputti ikkunaan.
Roikuin ylösalaisin -
- ja kysyin: "Mitä tein väärin?"
Hän vain tuijotti ja käveli pois.
Siksi en ole koommin juonut.
- Niinkö? - Joo.
Hyvä juttu. Hieno homma sinulle.
Joo, niin onkin.
Katson koko ajan tuota ovea -
- ja näen mielessäni Mary Ellenin tulevan.
- Ethän ikävöi häntä? - En taatusti, en sitä sano.
- Mutta tavallaan jätimme hänet. - Miten niin tavallaan? Jätimmekin.
- Jätimme hänet yksin metsään. - Hän tuli sinne yksin.
- Emme ole hänen huoltajiaan. - Mutta häntä varmasti pelottaa.
- Miksi hän kiinnostaa niin? - Ei hän kiinnosta minua.
Se vain, että minä olen Vaaka.
Hän tiesi sen.
Ehkä hänellä onkin kyky.
- Mikä on sen todennäköisyys? - Yksi kahdestatoista.
Yksi kahdestatoista. Aika hyvä todennäköisyys.
Etelästä on tulossa joku.
Mary Ellen? Kyllä hän teistä puhui.
- Mitä hän sanoi? - Sanatarkkaanko?
Hän sanoi, että olette lihavia, ettekä osanneet vaeltaa.
- Häntä kyllästytti kantaa sinua. - Voi hyvä luoja.
- Hän taisi kutsua teitä nyhveröiksi. - Niinkö?
Kaiken apumme jälkeen?
Tiedättehän, että tänään pitäisi tuiskuttaa?
- Niinkö? - Ylempänä.
Niin kuulin. Kiipeätte suoraan myrskyyn.
Niinkö?
Pitää jatkaa. Turvallista vaellusta.
Luntako tuiskuttaisi? Hullu tyyppi.
- Oletko kunnossa? - Mahtavassa.
Tämä ei auta.
Seurataan tätä puunkaatotietä, jotta pääsemme tuulelta suojaan.
Sitten voimme leiriytyä. Sopiiko?
Minulle sopisi kivan kuuma kylpy porealtaassa.
Mutta jos haluat jatkaa puunkaatotiellä, sekin käy.
Säästetään kuuma kylpy siihen, kun asiat ovat huonosti.
Seuraan sinua.
Oletko yhä siellä?
Valitettavasti.
Kuten sanoit, Bryson.
Reitillä ei koskaan tiedä, mitä tuleman pitää.
Niin näyttää.
Jos olisi lämpöä, se olisi päällä.
Käytä talkkia, se auttaa.
Haluaisimme mökin omalla kylpyammeella jos on.
Mökit varattiin jo, mutta ryhmätalossa on tilaa.
Enpä tiedä, oletko huomannut -
- mutta aina kun kuulen sanan "ryhmätalo" -
- kulkuseni kutistuvat kehoni sisälle.
Tervetuloa Stalagiin. Pakokomitea kokoontuu kello 7.
Aha.
Pidätkö tuosta XT -85:sta?
Repustasi.
Minulla on Gregory.
XT -85 on kiva reppu, mutta 4 vetoketjua ja -
- kaksoisnesteytyspaikat voittivat.
- Miksi ostit XT -85:n? - Tavarat voi laittaa siihen.
- Miksi sait yläpunkan? - Lämpö nousee, kamu.
Näin juuri...
Tiedätkös...
- Oletko kunnossa? - Mahtavassa.
Voisimme aloittaa ehkä tuolta ja...
Päiviä.
- Onko kaikki hyvin? - On meillä.
Kun pääsemme toiselle puolen, voimme tulla hakemaan reppunne.
Ylitys on helppoa meille. Voimme auttaa.
Pidämme vaikeudesta, mutta kiitos kumminkin.
Hyvä on sitten. Menemmekin ohi.
- Kivoja tyyppejä. - Joo.
- Inhoan heitä. - Sama täällä.
No...
- Sepä meni hyvin. - Virkistävää.
Sinulla on kaikkea, mitä voi haluta.
Ja täällä olet, kompuroimassa kanssani.
- Mikä oikein mättää? - En tiedä.
Kuten John Muir sanoi: "Joskus miehen vain -
- on otettava evästä reppuun ja hypättävä aidan yli."
Nyt ymmärrän.
Elämä on liian täydellistä aidan sisällä.
- En minä sitä... - Kylläpäs. Olet eläin häkissä.
Haluat takaisin metsään, elämään villinä.
- Ei syy ole se. - Pakkohan se on olla.
Miksi sinä tulit?
En kai halunnut viettää loppuelämääni vankilassa.
- Mitä? - Ei mitään vakavaa.
Vain pari etsintäkuulutusta, jota pakoilin.
Jessus, Stephen. Ei tuollaista voi paeta.
- Itse asiassa voi. - Olet aina pakenemassa.
Niinkö? Paraskin puhumaan.
Ethän sinä...
Muistutapa miksi olemme täällä.
Itse halusit lähteä, oikein rukoilit päästä mukaan.
Minäkö rukoilin? Minä kysyin.
Tiedätkö, mikä on hassua?
Se, miten ennalta arvattu koko elämäsi on, Volvokin.
Miksi nyt kehittyä, jos voi tuhlata olemassaolonsa?
Sinäkin olet yhä alkuruudussa vuosien jälkeenkin.
- Oletko onnellinen? - Millainen kysymys tuo on?
Tärkeä kysymys.
- Sinäkö olet onnellinen? - Mielestäni...
Smokiesit.
Tämäpä mielenkiintoista.
Todella upeaa.
Täältä näkee kaikki kolme tyyppiä kiveä.
Näetkö tuon kerroksellisen kohdan? Se on sedimenttiä.
Alempaa tuleva tummempi aines tulivuoriperäistä.
- Miten tiedät näistä? - Oletko kuullut kirjoista?
- Sellaisiako on? - Ne ovat kuin TV viisaille.
Tässä on kyse ajasta. Geologisesta ajasta.
Satoja tuhansia vuosia mannerlaattojen liikuntoja.
Maailma syntyy uudelleen alla ja tuhoutuu yllä.
No... Kun palaamme, ostan sinulle television.
Kukaan ei välitä mannerlaattojen liikunnoista.
Minä välitän. Avaatko miksi? Koska pidän uteliaisuudesta.
On hienoa oppia asioita maailmasta.
Minulle tuo kaikki on vain kiveä.
En jää kiinni pieniin asioihin, yksityiskohtiin.
- Niinkö? - Näen suuren kuvan.
- Mites se luonnistuu? - Hemmetin hyvin.
- Päiviä. Haluaisimme huoneen. - Kaksi huonetta.
Cubbies hävisivät tuplapelin. He ovat 11 peliä takana.
Älä ole yllättynyt.
Täksi yöksi, jos käy.
Haloota?
- Missä Red Soxit ovat? - Oikeastiko?
- Anteeksi, rouva. Red Soxit? - Asun Uudessa -Englannissa.
Ei asuinpaikalla ole väliä, vaan sillä kuka on.
Olen mies, joka haluaa tiimin voittavan.
Ei sitä...
Ei tiimiä unohdeta, jos sillä on ollut hieman vaikeaa.
- Hieman vaikeaako? - Pitää olla uskollinen fani.
Hän tietää, mistä puhun.
Lähdenkö?
Olen Jeannie. Miten voin auttaa?
- Päästä kädestä irti. - Tervehdys.
- Terve. - Haluaisimme kaksi huonetta.
Tietysti. Mistä olette?
Asun New Hampshiressa. Asuin Englannissakin.
- Pohjoisessa... - Hän on lowasta.
Huoneet ovat 40 dollaria yöltä. Maksaa voi lähtiessä.
Äiti. Käskin päästää kädestä irti.
Kiitos. Aikamoinen ote.
Ottakoon Cupsit hänet. Hän voisi olla nuorin pelaajista.
- Tämä taitaa olla minun. - Minun on täällä.
Hyvä on. Nähdään.
- Terve. - Hei. Miten voin auttaa?
Tarvitsisin pyyhkeitä.
Ai, anteeksi. Tulehan mukaani.
Olemme perheyritys jo kolmannessa sukupolvessa.
Uskon, tämä on kotoisa paikka. Se on harvinaista nykyään.
83 vuotta.
Lisäsimme ravintolan 10 vuotta sitten.
- Hoidatko sitäkin? - Joo. Jonkun täytyy.
Ei se niin paha ole. Tapaan kiinnostavia ihmisiä.
- En taida olla kiinnostava. - En puhunut sinusta.
Anteeksi, en voinut vastustaa.
- Hienoa, että nauratan sinua. - Niin on.
Tässä sinulle. Olet varmasti väsynyt.
Hittolainen.
Annoin pari extraa.
- Nauti suihkustasi. - Sen teen.
- Tarvitsetko muuta? - En tällä hetkellä.
Hyvä on. Tiedät missä olen.
Emme ole paikalla, jätä viesti. Kiitos soitostasi.
Hei, rakas. Minä täällä. Rakastan sinua.
- Onko kotona kaikki hyvin? - Hän ihmetteli, että olemme elossa.
Hän ei ole ainoa.
- Kerroitko eilisestä? - Mitä siitä?
Sinä kylpytakissa. Paikan pitäjä varmasti -
- halusi antaa muutakin kuin vain pyyhkeitä.
- Älä höpötä. - Höpötänkö?
- Siitä tulee kuuma kappale kirjaasi. - Sanoinhan, etten kirjoita kirjaa.
Menen Kmartiin ostamaan asioita. Tarvitsetko mitään?
- En. Olen tyytyväinen. - Hyvä.
Idiootti!
Odotas...
Annas kun...
- Olkaapa hyvä, rouva. - Kiitos.
Anteeksi...
Voitkohan auttaa minua?
Tietysti, mielellänihän minä.
Mikä on ongelmana?
Pikkuhousujani on vaikeaa saada pois.
Onneksi olet asiantuntijan seurassa.
Saanko?
Ne taitavat olla silkkiä, eikö?
- Olen pöksyekspertti. - En olekaan kuullut sellaisesta.
No, näistä ei ole paljon hyötyä.
Ei niistä ole haittaakaan.
Eipä niin.
- Jessus. - Älä kysy.
- Panitko taas sikoja? - Olet mustasukkainen.
En ole.
Kun olit poissa, sain kokea hieman romantiikkaa.
Muistatko sen pesulan? Naisen nimi on Beulah.
- Oikeastiko? - Hänellä on kaunis keho.
100 läskikilon alla.
Mutta pidänkin lihasta luiden päällä.
Kunhan nainen mahtuu ovesta ulos. Miten tapasitte?
Hän pyysi minua katsomaan pöksyjään.
Mitä?
Ne oli puuvillaa ja repeytyivät koneessa.
- Tapaan hänet paloaseman edessä. - Sielläkö hänellä on varapöksyjä?
Tunsin taas vanhan päätökseni jäykistyvän.
- Niinkö? - Ostin hänelle nämä.
- Hän on iso nainen. - Mistä sait ne?
K - Martista.
Ajattelin antaa ne päivällisellä, särkeä jään niin.
- Annatko ne ravintolassa? - Joo, ellei se ole huono idea.
- Ei. Se on mahtava idea. - Kiva.
Sinähän otit kalkkunaa.
Hyvää ruokahalua.
- Nyt mennään. - Mitä höpötät?
- Joku tyyppi etsii minua! - Kuka?
- Beulahin mies. - Hänelläkö on mies?
Vain kaksi miestä, jotka kuhertelisivat hänen kanssaan -
- ja kappas, olemme samassa kylässä!
Mitä tapahtui?
Seisoin paloaseman edessä, kuten olimme sopineet.
Kulman takaa tulee punainen maasturi, joka pysähtyy.
Iso, vihainen tyyppi astuu ulos, kävelee kohti minua -
- tehden näin: "Haluan jutella."
- Mitä teit? - Juoksin pakoon.
- Juoksit? - Olen supernopea tarpeen tullen.
- Et jäänyt kiinni. - En. Mies on 300 -kiloinen.
Ei hän juoksija ole.
Hän ajelee maasturillaan etsimässä minua.
Olen juossut takapihoja läpi vaateköysien.
- Nyt olet turvassa. - Tämä tyyppi...
Punainen maasturi! Ja toinenkin!
Tarvitsemme suunnitelman!
Mene puhumaan miehelle. Hän varmasti ymmärtää.
Sekö on suunnitelmasi?
En tarvitse sellaista. Minua ei jahdata.
Älä nyt, Bryson. On lähdettävä. Älä kiusaa.
- Mennään, jooko? - Joo, joo.
Oletko siellä? Täällä Blubba T Flubba!
- Tule ulos, pelkuri! - Älä kiusaa minua!
Avaa! Tiedän, että olet siellä, paskiainen!
- Hittolainen. - Hän tuli!
Sama se missä olet, kaadan vaikka kaikki ovet!
Olet täällä jossain, tiedän sen!
Sama missä olet, löydän sinut!
Haluan tietää, kuka on pelleillyt Beulahini kanssa.
Vedä minut läpi! Hän on ovella!
Avaa ovi!
Nyt liikettä!
Entä se, kun varastimme veneen Baselissa?
Lainasimme sitä vain.
No, tytön eno kiväärillä näki asian erilailla.
Niin näki.
- Jäit Kreikasta paitsi. - Olin saanut tarpeekseni.
Kun mainitsit Englannin, luulin, ettet kestäisi kauaa.
Tapasin tytön. Ja se oli siinä.
Kiitoksia.
Cathy vaikuttaa mukavalta, mutta olet ollut muidenkin kanssa.
- Etkö yhtään kertaa vuosien aikana? - En.
Älä höpötä, senkin paskiainen.
Näin, kun riisuit mielessäsi hotellin omistajaa.
Et voi väittää toista.
Yksi nainen kaikkina näinä vuosina?
Se ei voi olla hyväksi.
Milloin edes viimeksi sait...?
Anti olla. Tiedän, millaisia vaimot ovat.
Niinkö?
Olen ollut useamman vaimon kanssa kuin sinä.
Hei, Katz. Oletko hereillä?
- En. - Mikä tuo oli?
Mistä minä tiedän?
- Se kuulosti isolta. - Kaikki kuulostaa isolta metsässä.
Luultavasti vain pesukarhu. Ala nukkumaan.
Onko sinulla veistä?
- Ei. - Mitään terävää?
- Kynsileikkuri. - Hienoa.
Anna sen olla. Kyllä se menee pois.
Jos se on karhu ja se tulee luoksesi -
- annatko sille jalkahoidon?
Kaksi karhua tuijottaa minua.
Anna jo minun nukkua!
Hittolainen.
Jos ne tulevat tänne, leiki kuollutta.
Jos ne tulevat, olemme kuolleet.
Odotas. Ne ovat harmaakarhuja.
Ne silpovat kaiken.
"Seiso suorassa ja isona pelotellaksesi karhua."
Pelotellakseni karhua? Ne ovat karhuja!
Ne on peloteltava pois! Häipykää!
- Laita tämä kirjaasi. - En aio kirjoittaa sellaista!
KESÄKUU
Älähän nyt. Meillä on hauskaa.
- Hittolainen. Katso tätä. - Mitä?
Reitin kartta. Tässä olemme, emme edes puolivälissä.
Se ei varmasti ole oikeassa mittakaavassa.
Lue: "Oikeassa mittakaavassa".
Se siitä. Uusi suunnitelma.
Hittolainen.
CALHOUN'S MAAN PARHAIMMAT KYLJET
Usko minua, siinä on monia etuja.
Haluat ajaa reitin.
Lyhentää välimatkaa vain. Jatkaa kävelyä pohjoisempana.
Voimme vuokrata auton täältä. Autolla näemme enemmän.
Tutustumme paikallisiin nähtävyyksiin.
Näemme laajemmalle.
Olet ystäväni. Tee se minun takiani.
Et usko, miten hyvät kaupat sain.
Katz...
Tässä ei ole vain yhtä, vaan kaksi päivitystä.
Satelliittiradio, nahkaistuimet, aurinkokatto.
- Camryn hinnalla, usko tai älä. - Tarvitsen vain allekirjoituksen...
- Emme voi tehdä tätä. - Voimmepas.
Tulin saavuttamaan jotain, en antamaan heti periksi.
Emme anna periksi.
Sama sille, jos ohitamme vaikeat paikat.
En ole luovuttaja.
Se sopi ehkä sinulle, minä teen asiat loppuun.
Emmekö nähneet kumpikin samaa karttaa?
Sinulla ei ole mahdollisuuksia päästä reittiä loppuun.
- Ei yhtään. Nolla. - Aioin ainakin yrittää.
"Vaella kunnes kuolet." Minäkin haluan kokeilla.
Olemme kaksi vanhusta.
- Lopeta muun ajattelu. - Puhu omasta puolestasi.
Vaikka et hyväksy jotain, voi se olla tottakin.
- Aika paksua sinulta. - Sinulla mättää kaikessa.
Kun joku kysyy, mistä olet, et osaa edes vastata.
Minäkö kiellän totuuden?
Piilotit viskiä reppuusi. Näin pullon.
Sinäkään et hyväksy, kuka oikeasti olet.
Tiedän kyllä kuka olen ja miksi olen täällä.
Tulin seikkailemaan kanssasi ennen kuin on liian myöhäistä.
Tämä on seikkailuni ja halusit mukaani.
Tee mitä haluat, et vedä minua mukanasi.
- Allekirjoita... - Olkoon! En halua autoa.
- Anteeksi kuinka? - En halua autoasi.
Olkoon!
- Noin sitä pitää. - Joo, joo.
Olen iloinen, ettemme aja juuri nyt.
- Entä sinä? - En voisi olla onnellisempi.
50 vuotta sitten yksi neljästä puusta oli kastanjapuu.
Oletko nähnyt sitä?
- Luultavasti. - Se on uskomaton.
Ne nousevat maasta ainakin 30 -metrisiksi.
Niiden oksilla on eekkeri lehtiä. Voitko uskoa?
Metsien luulee aina olleen täällä ja aina tulevan olemaan.
Kuten tämän vanhan männyn.
Sitten miettii kastanja -raukkoja.
Yhden vuosisadan aikana laji katosi noin vain.
- Mitä tapahtui? - Sieni tappoi. Aika. Luonto.
En minä piilotellut tätä.
En valehtelut myöskään kuivilla olosta.
Asia on näin, että rakastin juomista.
Kaikkea siinä.
Rakastin makua ja sitä värinää, joka saapui, kun joi pari.
Rakastin baarin tuoksua, pisoaarin saippuankin.
Sen sijaan, että menisin enää baareihin -
- menen pieneen kotiini, lämmitän TV -aterian -
- ja tunnen olevani hyveellinen, kuten pitääkin.
Mutta on vaikea joka yö vakuuttaa itselleen -
- että elää rikasta ja jännittävää elämää.
Jos hauskuutta voisi mitata -
- neula ei hyppäisi orgasmiseen tilaan.
Ymmärrätkö?
Tarkoitan, että...
Elämässäni on aukko, jonka juominen ennen täytti.
Tiedän, etten voi juoda.
Yksi juoma johtaa kymmeneen -
- ja sitten huomaankin olevani jonkun sillan alla.
Siksi kannan tätä mukanani.
Muistutuksena siitä, että voin juoda.
Tai ehkä kannan sitä, koska en voi.
Tässä. Avaa se.
Se on sinetöity.
Anna se minulle.
Tärisen oikein.
Luuletko, että pystyn olemaan juomatta lopun elämääni?
Luulen minä.
Tuo oli kiva hetki. Todella dramaattinen.
Kristus. Jo kadun sitä.
Elämä on.
Varohan.
Uneksin yhä Amorinasta. Muistatko hänet?
Luoja, sellaista tyttöä ei unohdeta.
Meidän tyyppisten ei pitäisi tavata Amorina -nimisiä.
Luonnon järjestys häiriintyy.
Yhä parhaimmat tissit koskaan ja olen nähnyt monia pareja.
Uskon.
- Muistatko hänen siskonsa? - Hän oli ihan erilainen.
- Rumana on hyvä olla hauska. - Tai jos ei sitä, rikas.
Jos ei ole mitään näistä, ole huorahtava.
- Ja hän oli. - Hetkinen... Mistä sen tiedät?
No, itse asiassa...
Luoja.
Seuraavan kerran, varoita minua ensin.
Se on hauskempaa yllätyksenä.
- Oletko kunnossa? - Joo. Sinä?
Jessus.
Olemme kusessa.
Todellakin.
Täältä päin ei pääse pois.
- Mitä teet? - Hommaan meidät pois täältä.
- Anna housusi. - En minä...
- Tämä on taas yksi jekkusi... - Anna nyt housut.
Hyvä on.
Solmitaanpa tämä.
No niin. Nyt yritetään.
Tuo on noloa. Anna se minulle.
Aika hyvin tähtäsin kuitenkin.
Yhdestä päästä piti pitää kiinni.
No, ei se niin korkealla ole.
Näetkö? Voit kiivetä...
Olen näin ja kiipeät hartioilleni.
- Yritetäänkö? - Hyvä on.
No niin.
Oletko kyydissä? Pystymme siihen.
- Oletko hyvin? - Odotas...
Sinun on mentävä alemmaksi, jotta pääsen hartioillesi.
Olkoon.
- No niin. - Voinko tulla?
Kas niin.
- En pidä tästä. - Hyvin tämä menee. Nouse.
Jessus! Ketä me huijaamme?
En saa edes itseäni nousemaan tästä asennosta.
- Voin seistä selälläsi. - Tai minä sinun.
Taidamme tosiaan olla jumissa täällä.
Joo, niin taidamme.
Itärannikon kovapuut kuolevat.
Ei vain kastanja, mutta jalavakin on vaarassa.
50 vuoden päästä tämä voi olla poissa.
30 päivää.
30 päivää vankilassa. Pelkäsin sitä.
Tähän verrattuna se olisi kuin päivä kylpylässä.
Luoja, olen vain...
...kirjoittanut esipuheita kirjoihin viime vuosina.
Miksen ole eläkkeellä? Catherine oli oikeassa. Mitä oikein yritän?
Naiset rakastavat, jos on rikosrekisteri.
Ei ehkä New Hamsphiressa, jossa sinä asut.
Mutta Des Moinesissa. Siitä olisi ollut hyötyä minulle.
Tuleeko vain se hetki -
- jolloin puhutaan vain hoidoista, lääkkeistä, hautajaisista -
- ja siitä, kenellä on mikä sairaus, ja kun kaikki odottavat loppua?
Hittolainen.
Tajusin juuri, että olemme se mies artikkelissa.
Se mädäntynyt tyyppi. Muistatko hänet?
Me olemme nyt hän.
Kauanko ruumiilla kestää mädäntyä?
Älä huoli.
Olet niin täynnä säilöntäaineita, että olet ikuisuuden tässä.
Kaikenlaiset tiedemiehet tulevat tutkimaan minua.
- Ikävöin Catherinea. - Minä Des Moinesia.
En ole jättänyt osavaltion markkinoita väliin 39 vuoteen.
Sanon aina: "Jos jätän, olen silloin kuollut."
Hänellä pääsee pieni ääni, kun halaan häntä. Hän ei huomaa.
En ole sanonut, että rakastan sitä ääntä.
En halua, että hän ajattelee, että matka liittyy häneen.
Kyllä hän tietää.
Usko pois, naisilla on tapana tietää nämä asiat.
Silti haluaisin kertoa.
Kirjoita hänelle viesti. Ihmiset pitävät viesteistä.
Olet oikeassa. Se on loistava idea.
Tiedätkö mitä? Olet ainoa, jonka kanssa riskeeraisin elämäni.
Haluan, että tiedät.
Ja ainoa paskiainen, jonka takia jään kielekkeelle jumiin.
Anteeksi, etten soitellut.
Tiedän. Sama täällä.
Todella upea yö.
Niin on.
Näkeeköhän kukaan muu nyt näin monta tähteä kuin me?
En tiedä.
Näen ainakin miljoona tähteä.
Silmillä näkee vain 2000.
Silmäni ovat sitten mainiot, koska näen miljoona tähteä.
Alfa Centauri on lähin ja sekin 4,5 valovuoden päässä.
4,5? Ei niin kaukana.
Valovuosi on 9,5 biljoonaa km, eli matka on...
...43 biljoonaa km.
- Ja sekö on lähin tähti? - Joo.
Ja galaksissamme on 100 miljardia tähteä.
Maailmankaikkeudessa tähtiä enemmän kuin Maassa hiekanjyviä.
Se on suurta.
- Ja me olemme pieniä. - Niinpä.
Mitä...? Ihmisiä?
Ihmisiäkö?
Ihmisiä!
Ihmisiä! Haloo!
Haloo! Täällä alhaalla! Auttakaa! Tarvitsemme apua!
Tervehdys.
Oikeastiko?
Missä housusi ovat?
- Pitkä tarina. - Hyvä on.
Pysykää paikoillanne. Autamme teidät ylös.
- Kivoja tyyppejä. - Joo.
- Rakastan heitä. - Sama täällä.
- Onko sinulla yhä kuivalihaa? - On. Entä sinulla vettä?
- Noin kolme neljäsosaa. - Sama täällä.
Stephen? Haluatko mennä kotiin?
Joo, haluan. Todellakin.
- Emme olleet lähelläkään. - Mitä höpötät? Teimme sen.
Emme nähneet Mount Katahdinia.
Kuinka monta vuorta sinun on nähtävä?
- Onhan tuokin tapa nähdä tämä. - Ainoa tapa.
Jos minulta kysytään, kävelimme reitin.
Kävelimme kuumuudessa, lumessa -
- kunnes jalkamme vuosivat verta.
Vaelsimme Appalakkien reitin.
Ehkä olet oikeassa.
- Tekö soititte taksin? - Joo.
- Painava. Kannoitteko kauankin? - Georgiasta.
Aikamoinen. Hieno homma. Mistäs olette?
- Iowasta. - Mahdotonta.
Ei ole lowalaista Red Sox -fania.
Olepa hyvä.
"Rakas Catherine..." Noinko pitkälle pääsit?
Onneksi pelastuimme.
Joissain asioissa ei vain sanat riitä.
Turvallista matkaa.
Olet yhä velkaa sen 600 taalaa.
- Tiedäthän, että maksan velkani? - Toki.
Muistatko minut?
Maan mainiot pannukakut. Katz.
Inhoan sinua.
Älä osta pöksyjä naiselle, jota et tunne.
Minua ei saatu vieläkään.
Mietin vain... Mitä seuraavaksi?
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Suomennos: Laura Juka www.sdimedia.com