Reiz, senos laikos,
laimīgā mežā, vislaimīgākajā kokā
dzīvoja laimīgākās radības, kādas pasaulē redzētas.
Troļļi.
Viņiem patika dziedāt, dejot un apkampties.
Dejot, apkampties, dziedāt, dejot, dziedāt, apkampties, dejot,
apkampties, dejot, dziedāt, apkampties, dejot, apkampties...
Bet tad kādu dienu troļļus uzgāja
kāds bergens!
Bergeni neprata nedz dziedāt,
nedz dejot,
pat apkampties ne.
Viņi bija nožēlojamākās radības tajā zemē.
Kad viņi redzēja, cik troļļi ir laimīgi,
viņi gribēja nedaudz šīs laimes iegūt sev.
Mī un žē!
Troļļa apēšana darīja viņus tik laimīgus,
ka viņi ieviesa tradīciju.
Vienreiz gadā katru gadu
bergeni pulcējās ap troļļu koku,
lai nobaudītu laimi
svētkos, ko viņi sauca
par Troļļgriežiem.
Labrīt, tēti!
Tēti, mosties!
Tēti, mosties! Mosties! Mosties, tēti!
Mosties, tēti.
Tēti! Tēti! Tēti! Tēti!
Tēti, mosties!
Skrimsli! Cik pulkstenis?
Ir Troļļgrieži!
Troļļgrieži! Mūsu īpašā laimes diena.
Jā!
Troļļi! Troļļi! Troļļi!
Uzgavilējiet savai troļļu saimniecei,
laimes ministrei,
karaliskajai Šefai...
Man.
Šie ir ļoti īpaši Troļļgrieži,
jo starp mums ir kāds, kurš nekad nav nogaršojis nevienu trolli.
Es! Viņa runā par mani!
Princi Skrimsli,
tas brīdis ir pienācis.
Viss ir labi, dēls.
Atceros, es arī pirmajā reizē satraucos.
Labi.
Malacis.
Tas ir mans svētais pienākums -
tevi nostādīt uz īstas laimes ceļa.
Esmu tieši tev izvēlējusies kādu īpašu trolli.
Vislaimīgāko, pozitīvāko,
maigāko no visiem troļļiem.
Un, tā kā katrs princis ir pelnījis savu princesi,
es tev dodu princesi Popiju, kā viņi to sauc.
Lūdzu, dari mani laimīgu, princes Popij.
Ko tu jūti?
Tas ir sapuvis!
Tas ir neīsts?
Neīsts?
Viņi ir prom?
Kur viņi ir?
Neuztraucieties, augstība. Mēs viņus atradīsim.
Šķiet, es kaut ko dzirdu!
Skrieniet! Skrieniet!
Te ir Popija!
Padod man! - Te būs Popija!
Re, kur viņa ir!
Re, kur mana princesīte.
Tēte.
Karali Pepiņ, daži netiek līdzi.
Mēs troļļus nepametam!
Paldies, karali Pepiņ!
Paldies, karali Pepiņ! - Paldies!
Paldies, karali Pepiņ.
Mēs troļļus nepametam!
Tēti, kur viņi ir?
Nestāviet te! Dariet manu dēlu laimīgu!
Viņš būs laimīgs!
Kur viņš ir?
Man šķiet, karalis Pepiņš neizglābās.
Kad es saku - mēs troļļus nepametam,
tad es domāju - mēs troļļus nepametam!
Karali Pepiņ, kur ir princese Popija?
Neuztraucies. Viņa ir drošībā.
Mēs troļļus nepametam!
Bet drošāk būs iet tālāk no Bergenburgas.
Aiziet, aiziet! Ātrāk!
Tieši tā! Aizvāciet viņu!
Dabūjiet viņu prom no manām acīm!
Viņa uz mūžu tiek padzīta no Bergenburgas.
Mēs varam visi atkal būt laimīgi.
Es atradīšu troļļus!
Un iegrūdīšu jūsu nepateicīgajās rīklēs.
Bet, tēti...
es nekad nenobaudīšu trolli.
Kas gan mani darīs laimīgu?
Nāc šurp, dēls.
Nekas.
Pilnīgi nekas.
Tu nekad, nekad, it nekad nebūsi laimīgs.
Nekad?
It nekad.
Šeit! Tieši šeit!
Te mēs atjaunosim mūsu civilizāciju.
Te ir viss mums vajadzīgais.
Svaigs gaiss, tīrs ūdens
un burvīga akustika.
TROĻĻI
La, la, la - teic, vai atceries tu
La, la, la - to septembri ar dejām
La, la, la - tad tik saule spīdēja
Pirms 20 gadiem karalis Pepiņš mūs izglāba,
un tagad katrs trollis var būt laimīgs un dzīvot ideālā...
Saskaņā
Tāpēc mēs katru stundu apkampjamies.
Jā.
Kaut mēs apkamptos ik pa pusstundai.
Es arī to gribētu.
Bet tad neatliktu daudz laika dziedāšanai un dejošanai.
Princes Popij, vai bergeni joprojām grib mūs apēst?
Kā tad!
Bet tikai tāpēc, ka vienīgi tā viņi var būt laimīgi.
Ak nē. Es tiešām labi garšoju.
Vai nekas cits nevar viņus darīt laimīgus?
Varbūt dzimšanas dienu ballītes?
Vai tusiņi ar nakšņošanu?
Vai skatīšanās, kā vecāki guļ.
Bet es negribu kļūt par pārtiku.
Neuztraucies. Neviens trollis par to nekļūs.
Tāpēc mēs to svinēsim ar visu laiku lielāko ballīti.
Tur būs visi.
Visi?
Visi.
Visi, visi, matus grieziet, kopā esiet
Visi, visi, matus vērpiet, kopā esiet
Jā, visi nāks uz mūsu svinībām
Ielūgumu visiem es jums iedošu Lai mati virpuļo, es ballēšu
Naida nav Tik mīla - redzēsiet
Visi kopā dejojiet Viens-div-trīs-četr-pikts
Ritmu saglabājiet jūs Viss iedegsies
Kā likts
Esi riktīgs smukulīt's Uzgavilēts tiks
Tikpat viegls kā ābece Tev paveicams it viss
Dzīvot viegli ir Ja dara pareizi
Smaidu sejā parādi Tā troļļa dzīvi dzīvosi
Esmu te, jums palīdzēšu Smalci, zinu - vari to
Tava paļāvība dod man spēku.
Tā, Pipša kungs.
Saki "tīrs"!
Kaut kā trūkst.
Gatavs!
Aiziet, aiziet Tik nestājiet
Es nevaru To apturēt
Un netaisos To apturēt
Aiziet!
Visi, visi, matus grieziet, kopā esiet
Saule spīd, visi dziedam kopā
Saule spīd
Visi, visi, matus vērpiet, kopā esiet
Jā!
Neticami, draugi.
Tiešām, tiešām lieliski. Labi.
Jūs var dzirdēt kilometriem tālu!
Labi. Es vēl bažījos, ka nedziedam gana skaļi.
Popij, ja es jūs dzirdu, tad bergeni arī.
Ak vai.
Atkal sākas. - Ak, Zars...
Tu vienmēr visu izbojā.
Brīdini mūs par bergeniem.
Nē, tā nav.
Nāk bergeni!
Beidz! 20 gadus neviens bergens nav redzēts.
Viņi mūs neatradīs.
Nē, mani viņi neatradīs, jo es būšu savā maskētajā,
nocietinātajā, bergendrošajā izdzīvošanas bunkurā.
Tu šovakar nenāksi uz ballīti?
Bet tā būs lielākā...
Skaļākā...
Trakākā ballīte, kāda redzēta!
Liela? Skaļa?
Traka?
Atvedīsiet bergenus pa taisno pie mums!
Tiešām gribi aicināt to burkšķētāju pieburkšķināt visu tavu ballīti?
Jā, domāju, ka visi pelnījuši būt laimīgi.
Es neiesaistos laimīgumā.
Zars, es zinu, ka tevī slēpjas laime.
Ar mūsu palīdzību tu to atradīsi.
Zars TU ESI IELŪGTS
Svinēt brīvību no bergeniem
Ko teiksi, Zars?
Mī un žē.
Tik pār manu līķi, ka es tur ietu, bet tu iesi.
Pār savu līķi.
Nu, nu.
Lēnāk, Zars. Lēnāk.
Paldies, ka mani droši atgādāji šurp, brāl.
Namaste.
Vispirms, draugs, paldies, ka dalījies savā īpašajā redzējumā.
Atkal.
Bet varbūt tagad varētu pamēģināt pateikt ko iedrošinošu?
Tai vestītei ļoti tas piestāvētu.
Nu labi.
Esmu drošs, ka jūs visus apēdīs.
Laiks apkampties! - Laiks apkampties.
Laiks apkampties!
Tik labi. - Sirdis sit vienā ritmā!
Mūžam tevi ņurcīt spētu
Tad, kad bergeni mūs atradīs
un visu troļļu izdzīvošana būs tavās rokās,
ceru, ka atbilde būs dejošana, dziedāšana un apkampšanās,
jo neko citu tu nemāki.
Nav taisnība! Popija arī prot līmēt atmiņu kladē.
Nespēju noticēt, ka reiz būsi karaliene.
Neklausies tajā negatīvismā, Popij. Tas ir toksisks.
Daži gluži vienkārši negrib būt laimīgi.
Šķiet gan.
Tev pareizi šķiet.
Pī.
Jā!
Es jūs tik ļoti mīlu!
Jā!
Oho! Spīguļi!
Tik vienreiz dzīvojam!
Vēl spīguļus!
Vēl skaļāk!
Es jūs nedzirdu!
Troļļi.
Nu labi, visi.
Pārtraukšu uz mazu brītiņu
un parunāšu no sirds.
Popij!
Viņa ir mana draudzene! Es viņu pazīstu!
Es gribētu šo mirkli izmantot, lai godinātu mūsu karali,
manu tēvu,
kurš pirms 20 gadiem šajā vakarā
izglāba visus, lai mums netiek klāt baisie...
Bergeni.
Rokā esat.
Kēksiņu?
Bēdziet!
Bēdziet! Bēdziet!
Popij, palīdzi!
Pipša kungs!
Vai kāds nav redzējis Pipša kungu?
Bigij!
Slēpieties! Slēpieties! Slēpieties!
Popij!
Bēdz!
Smalci, bēdz!
Mī un žē!
Popij, palīdzi!
Ātrāk!
Aiziet! Aiziet! Aiziet!
Kūper!
Nestarojiet tik ļoti!
Krik! - Nē! Popij!
Turies. - Popij!
Nē! - Krik!
Slikts bergens! Slikts, slikts bergens.
Slikts, slikts bergens!
Tēt!
Paldies, ka uzrīkojāt vislielāko,
visskaļāko...
Trakāko ballīti, kāda redzēta!
Vai viņš atgriezīsies?
Ko mēs tagad darīsim?
Mums jāatrod jaunas mājas. Pasteidzieties visi.
Jādodas prom, pirms bergeni atgriežas.
Mums jāizglābj viņi.
Nē, Popij, mums jābēg. Aiziet, visi. Ejam!
Un kā būs ar to - "mēs troļļus nepametam"?
Piedod, Popij.
Tas bija sen. Es vairs neesmu tas karalis, kas agrāk.
Tad iešu es.
Es iešu un izglābšu viņus.
Nē, Popij. Tas ir pārāk bīstami.
Man vismaz jāmēģina.
Nē. Tu nevari iet uz Bergenburgu viena.
Tas nav iespējams.
Svinēt brīvību no bergeniem
Zars, tu esi ielūgts!
Nē! Nē! Nē!
Zars! Zars! Zars!
Zars, vai tu tur esi?
Es nedošos uz tavu ballīti.
Ej prom
Ballīte beigusies. Mums uzbruka bergens.
Es to zināju.
Zars!
Man tev kaut kas jāpasaka.
Es tikai gribēju...
Kas?
Kas varētu būt tik svarīgs, lai būtu vērts atvest šurp bergenu?
Bergens ir prom!
Tu nezini. Viņš joprojām var būt ārā.
Vēro.
Gaida.
Klausās.
Nē. Viņš aizgāja!
Viņš paņēma Kūperu, Smalci, Pinkertu,
Satīnu, Šinelu, Bigiju, Giju Daimondu un Kriku!
Tāpēc man ir tev kāds lūgums.
Vai dosies kopā ar mani uz Bergenburgu viņus izglābt?
Ko? Nē.
Zars, tu nedrīksti teikt nē. Viņi ir tavi draugi.
Viņi ir tavi draugi.
Es palikšu te, bunkurā, kur ir droši.
Lieliski.
Tu zini par bergeniem vairāk nekā jebkurš,
bet, kad mums beidzot tevi vajag, tu gribi te slēpties mūžīgi?
Mūžīgi? Nē.
Jā...
Te, lejā, ir tikai tik daudz krājumu, lai izdzīvotu 10 gadus.
11 - ja vākšu un dzeršu pats savus sviedrus.
Un es to darīšu.
Jūs teicāt, ka es esmu traks?
Un kurš tagad ir traks?
Es. Trakoti sagatavojies.
Piedod. Man vajadzēja tevi klausīt.
Tu teici, lai nerīkoju ballīti, bet es to vienalga uzrīkoju.
Viņus paņēma manas vainas dēļ.
Un nu es nezinu, ko darīt.
Nevari atbrīvot viņus, kaut ko ielīmējot atmiņu kladē?
Dzēlība vietā, Zars.
Nu, vienalga paldies.
Vienmēr laipni, Popij. Tiksimies pēc 10 gadiem.
Ei, Zars?
Vai drīkstu kaut ko aizņemties?
Ko?
Tavu bunkuru. - Ko?
Labi, visi. Nāciet iekšā!
Sveiks, Zars!
Nē! Nē! Nē!
Pag! Popij, ko tu dari?
Tu teici, ka krājumu pietiks 10 gadiem, jā?
Jā, man pietiks 10 gadiem. Man!
Viņiem pietiks divām nedēļām!
Tad es labāk pasteigšos.
Pag, pag, pag!
Tu laukā nenodzīvosi pat dienu.
Un tu nenodzīvosi pat dienu šeit.
Dzer, dzer, dzer!
Dzēlība no manas puses.
Piedod, Zars!
Popij, pagaidi.
Lūdzu, esi uzmanīga.
Neuztraucies, tēt. Es tikšu galā.
Es tevi mīlu, Popij.
Es arī tevi mīlu, tēt.
Viņi izaug tik ātri.
Atā, visi! Drīz tiksimies!
Lai veicas, princes Popij!
Un trīs, divas, viena.
Laiks apkampties!
Nē.
Laiks apkampties! Laiks apkampties!
Nē! Nē!
Paslēpusi draugus drošā vietā,
princese Popija devās glābt pārējos draugus,
ticēdama, ka pašas spēkiem tiks līdz Bergenburgai.
Pārliecināta, ka tiks līdz Bergenburgai.
Pilnīgi droša, ka tiks līdz Bergenburgai.
Es tiešām ceru, ka spēju
Uz mani tie paļaujas nu
Es zinu, ka man jāatstāj Ir mājas, kuras tuvas bij'
Man meža briesmām pretī stāt Tos izglābt, pirms tiek apēsti
Cik grūti gan tas var būt?
Debesīs veros es saulainās Viss mirdz tik zils, tauriņš lidinās
Vai nav tā zīme vislabākā?
Mani diena gaida burvīga
Daudz brīnišķīga tā atnesīs
Tik daudz man dziesmu ir Tās nezudīs
Nekas no ceļa mani nenovirzīs
Urā!
Ir superpiedzīvojums ik uz stūra
Pa varavīksni eju
It viss man labi būs
Hei! Neļaušu, ka sapnis grūst
Lai kas man kā šķērslis kļūs
Ja mani apgāzīsi tu
Es no jauna piecelšos
Ū! Ja kaut kas šķērsām noietu
Ej, droši izaicini mani tu
Jo - ja mani apgāzīsi tu
Es no jauna piecelšos
No jauna piecelšos
Es neapstājos un tik paļaujos
Es tiešām vēsā mierā aiztraucos
Un tādā sajūsmā kad darbojos
Es neatceros vairs
Es dodos piedzīvojumā tik lielā
Pa varavīksni eju
Bet ja nu kļūda tā liela būs?
Ja nu tas man par grūtu kļūs?
Nē, tā nedomāšu
Jo es zinu, ka patiešām visu paveikšu
Hei! Neļaušu, ka sapnis grūst
Lai kas man kā šķērslis kļūs
Ja mani apgāzīsi tu
Es no jauna piecelšos
Ja kaut kas šķērsām noietu Ej, droši izaicini mani tu
Ja mani apgāzīsi tu
Es no jauna piecelšos
Man viss kārtībā!
Ja mani apgāzīsi tu Ja mani apgāzīsi tu
Es no jauna piecelšos
Atpakaļ!
Ak nē! Popij!
Paga!
No jauna piecelšos
Zars, vecīt!
Tieši laikā.
Kā tad. It kā tu zināji, ka es nākšu.
Jā! Nodomāju - pēc trešās apkampšanās reizes
kļūt par bergena maltīti vairs nešķitīs tik traki.
Un es nodomāju, ka tu viena to nepaveiksi.
Mums abiem bijusi taisnība.
Labi. Tad aiziet!
Jo drīzāk nokļūsim Bergenburgā, jo drīzāk izglābsim visus
un droši nokļūsim mājās.
Pag, pag, pag. Kāds ir tavs plāns?
Es tev teicu. Izglābt visus un droši nokļūt mājās.
Labi. Tas nav plāns. Tas ir vēlmju saraksts.
Ā! Tad jau tev ir plāns.
Vispirms...
mums jātiek līdz Bergenburgai nepamanītiem.
Tad mums jāielavās iekšā caur vecajiem tuneļiem,
kuri mūs aizvedīs līdz troļļu kokam,
mirkli pirms mūs noķer un mēs mirstam baisā nāvē
baisa asinskāra bergena rokās!
Mirklīti, vai tu ataino atmiņu kladē manu plānu?
Jā. Gandrīz...
gatavs!
Mums izdevās!
Vairs tu neņemsies
ar to atmiņu kladi.
Tev noteikti jādzied?
Es vienmēr dziedu, kad esmu labā omā.
Tev noteikti jābūt labā omā?
Kāpēc lai es nebūtu?
Rīt ap šo laiku būšu kopā ar visiem saviem draugiem!
Diez ko viņi tagad dara.
Droši vien tiek sagremoti.
Viņi ir dzīvi, Zars. Es to zinu!
Tu neko nezini, Popij.
Un es tik ļoti gribu redzēt tavu seju,
kad apjēgsi, ka pasauli nepiepilda kēksiņi un varavīksnes.
Jo tā nav.
Notiek sliktas lietas,
un tur neko nav iespējams darīt.
Ei, es zinu, ka pasauli nepiepilda kēksiņi un varavīksnes.
Bet es labāk dzīvoju ar domu, ka to ir pārsvarā,
nevis esmu tāda kā tu.
Tu nedziedi, tu nedejo.
Visu laiku esi tik drūms! Kas ar tevi noticis?
Bergens?
Varbūt.
Te nav neviena bergena, vai ne?
Tu pateici to, lai es beigtu runāt.
Varbūt.
Tik īpaši.
Labunakti, Kūper.
Labunakti, Smalci. Labunakti, Pinkert.
Labunakti, Satīn. Labunakti, Šinel.
Labunakti, Bigij. Labunakti, DJ.
Labunakti, Gij Daimond.
Labunakti, Krik.
Pī.
Un labunakti, Popij.
Pat nedomā par to.
Virs tevis zvaigznes mirgo
Tiešām? Nopietni? Vēl dziedāsi?
Jā, nopietni! Dziedāšana palīdz atbrīvoties.
Varbūt tev vajadzētu pamēģināt.
Es nedziedu un neatbrīvojos. Tāds es esmu, un tā man patīk.
Un vēl man patīk klusums.
Mana tumsa, sveicinu
Ar tevi atkal runāju
Sveiks.
Jo tēli klusu pierāpo
Man guļot miegā, iemājo
Sapņu tēli, manā galvā ieliktie
Nepazūd
Tad, kad skaļš
Ir klusums
Vai drīkstu?
Viens no šiem tuneļiem ved uz troļļu koku.
Tā ir.
To ir tik daudz.
Diez kurš.
Es nezinu.
Izvēlieties eju gudri!
Jo viena vedīs uz Bergenburgu,
bet citas - drošā nāvē.
Kas to teica?
Tas biju...
es.
Sveiki, draugi, kā iet? Laipni lūdzu kalna pakājes tuneļos.
Es tikai gribēju jūs brīdināt.
Viens no šiem tuneļiem ved uz troļļu koku,
bet pārējie - drošā nāvē, nāvē, nāvē...
Vai tu varētu pateikt, kurš ir pareizais?
Kā tad!
Lieliski! - Nē, ir labi. Nevajag, paldies!
Zars.
Viņš grib mums palīdzēt.
Man viņš šķiet aizdomīgs.
Kas nēsā zeķes bez apaviem?
Šķiet, viņš zina, ko runā.
Nu labi.
Kur mums jāiet?
Vispirms tev jāiedod "pieci", tad pateikšu.
Ko? - Man patīk. Es iedošu.
Zinu, ka tu iedosi.
Bet viņš?
Labi, īgņbikse, roku augšā!
Nē, es nedodu "pieci".
Uzsit, bos. - Tas nenotiks.
Ballīte augšstāvā. - Nekā.
Ja uzsitīsi, tēti laimīgu padarīsi.
Dīvaini.
Nu beidz, vienu mazu "dod pieci".
Nē, paldies. Man tāpat labi.
Re, izdari šo...
Taču ar savu roku.
Paldies par demonstrējumu.
Skaidri parādīja to, ko es nedarīšu.
Zars, tev tikai jāuzsit.
Pārējie tuneļi ved drošā nāvē. Ieraugi kopainu.
Iedošu "pieci", un tu pateiksi, pa kuru tuneli iet?
Tik vienkārši.
Nu labi!
Par lēnu.
Par lēnu?
Klasika.
Nē, nē. Labi.
Ļaušu tev izsprukt ar dūres uzsišanu.
Haizivs uzbrukums! Ņam, ņam, ņam. Medūza!
Maizīte. Tītars. Sniega cilvēks. Delfīns. Helikopters. Pēdējais vakarēdiens. Pērtiķis.
Ko? - Ātrumpārslēgs.
Labi, labi, labi. Domāju, mums jāapkampjas.
Tieši tā. Labāk bēdz, mākoni! - Pagaidi!
Es izraušu tavas mākoņa roķeles
no tava mākoņa rumpja un iedošu "pieci" ar tām tev pa seju!
Viņš ir tikai mākonis!
Atpakaļ! - Zars! Viņš var mums palīdzēt!
Atpakaļ!
Bēdz, Mākuli!
Es tevi nogalināšu!
Tā! Esam klāt!
Ar jums ir jautri. Zināt, man jāiet.
Jāpaveic daži mākoņa darbiņi. Tiksimies atceļā.
Ja vien jūs...
nenomirsiet.
Troļļu koks.
Bergenburga.
Es priecīgs Es līksmoju
Kā saulīte es staroju No manis jēgas nav
Bet ilgi ne Jo pienāks nākotne
Es priecīgs Es līksmoju
Kā saulīte es staroju No manis jēgas nav
Bet ilgi ne Jo pienāks nākotne
Nākotne Nākotne
Ak vai! Viņi ir tikpat nožēlojami kā tu.
Kas nozīmē, ka viņi vēl nav apēduši nevienu trolli.
Nāc. Ejam izglābt mūsu draugus.
Tavus draugus.
Mūsu draugus. Nepretojies.
Ak, Bārnabus.
Tu esi mans vienīgais draugs šajā bēdu pasaulē.
Tētim bija taisnība.
Es nekad, nekad, it nekad nebūšu laimīgs.
Nekad.
Nekad nesakiet nekad.
Čad. Tod.
Šefa, no kurienes jūs uzradāties?
Mans tēvs jūs padzina pirms 20 gadiem.
Visu laiku stāvējāt aiz tā auga?
Kaut tā būtu bijis, augstība.
Nē. Es klīdu apkārt,
domādama tikai par to, kā jūs pievīlu.
Kaut es spētu jums palīdzēt justies labāk.
Ne mazāko cerību!
Es varētu būt laimīgs, tikai apēdot trolli,
bet, pateicoties jums, tas nenotiks.
Taču varētu notikt. Pateicoties man.
Esat atradusi troļļus.
Tas nozīmē, ka es varētu kļūt laimīgs!
Tieši tā.
Protams, pārējie Bergenburgā joprojām būs nožēlojami,
bet jums par to nav jābēdā.
Es esmu viņu karalis, tā ka varbūt tomēr ir.
Ko gan jūs piedāvājat?
Atjaunot Troļļgriežus? Visiem?
Jā! Tieši to es piedāvāju.
Lieliska doma, augstība. Spīdoša. Vai jūs neesat gudrs?
Šķiet, esmu.
Un es, uzticīgā Šefa, būšu jums tieši aiz muguras.
Turēdama nazi.
Kā, lūdzu?
Turēdama nazi, karoti, pavārnīcu.
Es taču esmu jūsu šefpavāre!
Jā, esat gan!
Esmu atpakaļ!
Trauku mazgātāj, kā tevi sauc?
Bridžeta.
Apsveicu, Briket. Tagad strādāsi pie manis.
Nes lejā tos šķīvjus un sāc berzt.
Jā, Šefa. Paldies, Šefa.
Neraudi, Pipša kungs.
Draugi, Pipša kungs ir pagalam satraucies!
Nu, nu! Mums visiem jābūt mierīgiem.
Ķemme
Pareizi. Mierīgs trollis ir garšīgs trollis.
Un jūs manā veiksmes receptē esat galvenā sastāvdaļa.
Redzat:
kura varā ir troļļi, tā varā ir visa karaļvalsts.
Un es esmu šis "tas"!
Tu esi vecis?
Rīt ap šo laiku es būšu karaliene,
un visi Bergenburgā saņems to, ko pelnījuši.
Īstu laimi!
Čad. - Tod.
Kā tu domā, kur ir mūsu draugi?
Mans minējums būtu - kāda bergena vēderā.
Tu nevari pateikt ko iedrošinošu?
Kaut vai vienu reizīti. Tev varētu patikt.
Labi. Esmu drošs - viņi ir ne tikai dzīvi,
bet tūlīt tiks mums pasniegti uz sudraba paplātes.
Paldies. Nebija taču grūti?
Zars!
Laiks apkampties? Tiešām?
Klausies.
Šie būs visu laiku labākie Troļļgrieži! Man bija tik laba ideja.
Jā. Rīt ir Troļļgrieži. Tiem jābūt nevainojamiem!
Jā, Šefa!
Laba sajūta - atkal visus izkomandēt.
Zars, skaties!
Viņi ir dzīvi?
Un arī uz sudraba paplātes. Mums abiem bija taisnība.
Un par godu šim notikumam, jūsu augstība, skat.
Es atradu jūsu veco lacīti.
Oho! Noteikti joprojām der.
Der kā uzlieta!
Tev tas šķiet smieklīgi?
Paskatīsimies, kurš smiesies, kad nokodīšu tavu ņammīgo galvu.
Kad jums visiem nokodīšu ņammīgo galvu.
Mirklīti.
Šefa, te ir par maz ņammīgu galvu, lai pabarotu visu Bergenburgu.
Kas tie par Troļļgriežiem, ja nav gana troļļu?
Viņu tur vēl ir daudz, kur dabūju šos.
Esat droša?
Es apsolīju katram pa trollim. - Nē, nē!
Viss būs kārtībā.
Ja es būtu patiesi nobažījusies,
vai es darītu šādi?
Krik!
Mans pirmais trollis!
Aiziet, ēdiet, karali Skrimsli.
Izbaudiet īstas laimes garšu.
Vai nav jāgaida Troļļgrieži?
Troļļgrieži ir katru dienu, kad vien ir troļļi.
Jā, laikam gan.
Mans tētis teica, ka pirmajai reizei jābūt īpašai.
Tagad tu esi karalis.
Jā, es esmu karalis.
Bet man vajadzētu šajā brīdī dalīties ar visu karaļvalsti.
Ēdiet!
Mī un žē! - Nē!
Jā!
Briket, ieslēdz tos troļļus savā istabā un sargā kā savu dzīvību.
Jā, Šefa.
Jā. Jā, es zinu.
Zars, mums viņš jāglābj!
No kā? No viņa vēdera?
Neredzējām, ka sakošļā vai norij!
Popij, dažreiz kāds nonāk otra mutē
un no turienes neiznāk.
Ja iesim tagad pēc Krika, mūs apēdīs.
Man žēl,
bet viņu glābt ir par vēlu.
Popij!
Trauku mazgātāj!
Nomazgā šos katlus un pannas Troļļgriežiem.
Karalis ielūdzis visus.
Izņemot tevi.
Es vientuļa par tevi prātoju
Un sapņos tevi skūpstīju
Cik reižu - neskaitu
Un dažreiz redzu - garām paej nu
Ak, sveiks
Vai mani tiešām meklē tu?
To man tavas acis teic
Mani tavi smaidi sveic
Tik par tevi sapņoju
Savas rokas atplešu
Tev ik vārds ir pārdomāts
Jūs visi esat idioti! Man viss jādara pašam.
Un ik darbs ir tieši tāds
Man pašam jāceļas no gultas, jāģērbjas, jāsien kurpju auklas.
Es tik ļoti gribu pateikt
Tevi mīlu es
Viņa ir iemīlējusies karalī.
Par ko tu runā? Bergeniem nav jūtu.
Varbūt tu nezini par bergeniem visu.
Nu ejam.
Draugi! - Popij!
Prieka dienas svinam mēs
Ir svinības
Te mums tūlīt notiks ballīte
Nē! Te nenotiks nekāda ballīte.
Jo drīzāk mēs jūs dabūsim laukā...
Jo drīzāk varēsim izglābt Kriku!
Ko?
Ak, sveiks.
Vai mani tiešām meklē tu?
Zinu, tu redzi tikai kēksiņus un varavīksnes,
bet fakts ir tāds, ka Kriks ir apēsts.
Viņu ielika tako!
Tas bija briesmīgi.
Piedod, Popij. Krika vairs nav.
Popij, kā gan tu vari domāt, ka Kriks vēl ir dzīvs?
Es nedomāju, ka viņš ir dzīvs. Es ceru, un ar to pietiek.
Kā tu vienmēr spēj saskatīt gaišo pusi?
Te nav gaišās puses. Nekādas!
Vienmēr ir gaišā puse.
Ei! Kur tad jūs esat sataisījušies?
Spīguļi! Nē! Atpakaļ būrī!
Šefa būs tik nikna!
Nē!
Bridžet, izbeidz!
Tu esi iemīlējusies karalī Skrimslī.
Es nezinu, par ko tu runā.
Atvaino!
Tas nav mans.
Kāda no tā jēga.
Viņš pat nezina, ka es tāda esmu.
Bridžet, es varu tev palīdzēt!
Ja nu kaut kādā veidā mēs abas varētu dabūt kāroto?
Tu arī mīli Skrimsli?
Labāk turies pa gabalu, draudzenīt!
Nē. Bridžet, nē.
Karalis Skrimslis ielika mutē trolli, viņu sauc Kriks.
Es darītu jebko, lai viņu izglābtu.
Vienīgā nelaime -
nevaram pieiet tuvu karalim tā, lai mūs neapēstu.
Bet
tu vari.
Tu vari pieiet pie viņa un pateikt, ko jūti.
Kā tad.
Es nevaru vienkārši pieiet pie karaļa.
Viņa karaliskā burvība nekad nerunās ar trauku mazgātāju.
Ja nu viņš nezinātu, ka tu esi trauku mazgātāja?
Ja nu viņš domātu, ka tu esi superskaistule?
Kura superskaistule gan ģērbtos kā trauku mazgātāja?
Es smirdu pēc mērces.
Ja nu mēs tev uzradītu jaunas drēbes? - Es prātoju...
Kombinezonu!
Kāda jēga, ja man paliks šie mati?
Mēs to varam mainīt.
Kāda jēga no jauna tērpa un matiem,
ja es nezinu, kas superskaistulei jāsaka?
Arī ar to mēs varam palīdzēt!
Tiešām?
Ko teiksi, Bridžet?
Tu dabū mums Kriku, mēs tev - randiņu ar karali.
Darām to?
5, 6, 7, 8...
Kad tu spogulī skaties Lai tad pazūd tā
Tava nepārliecinātība
Paga!
Kāpēc tas nedzied?
Aiziet, Zars.
Dziedi kopā ar mums!
Jā, Zars, dziedi kopā ar mums!
Nē. Būs jau labi.
Tu domā, ka tas neizdosies?
Nē. Tā nav. Es vispār nedziedu.
Zars! - Nē.
Viņam taisnība. Stulba doma.
Karalis Skrimslis nemūžam mani nemīlēs.
Beidz. Ei, ei. Par ko tādas asaras?
Labi, Bridžet. Ļauj vaļu bēdām.
Bridžet, ļauj vaļu bēdām. Izraudies.
Aiziet, meitēn!
Labi, un nu savaldies.
Visu paņem atpakaļ.
Zars, ko tu dari?
Tev jādzied! - Es tev teicu - es nedziedu.
Būs tas jādara! - Piedod. Neprotu.
Nē, tu proti. Tu tikai negribi. - Labi. Negribu.
Bet tev tas jādara! - Nē!
Jā! - Nē!
Kāpēc ne? Kāpēc tu negribi dziedāt?
Tāpēc, ka dziedāšana nogalināja manu vecmāmiņu, skaidrs?
Liec mani mierā.
Mans tēvocis, dejojot stepu, salauza sprandu.
Kā dziedāšana nogalināja tavu vecmāmiņu?
Kādu dziesmu viņa dziedāja?
To dziedāju es.
Un man šonakt tevi vajag
Un man vajag kā nekad
Todien es biju tā dziesmas pārņemts,
ka nedzirdēju, kā vecmāmiņa cenšas mani brīdināt.
Zars! Uzmanies!
Tikai tā mēs to paveiksim
Uzmanies, Zars!
Vecomamm!
Sen, sen atpakaļ Gaisma viņu apņēma
Bet nu viņš tikai tumsā vien mīt
Klusums dvēselē
Ir sirdij pilnīgs aptumsums
Kopš tā laika neesmu izdziedājis nevienu noti.
Piedod, Zars. Es to nezināju.
Es pieņēmu, ka tev ir slikta balss.
Nē, nē, tā bija kā eņģelim.
Nu vismaz tā teica vecmāmiņa.
Nu, nu. Ko tu dari? Tagad nav apkampšanās laiks.
Man šķita, ka tev tas varētu palīdzēt.
Labi. Labi, es palīdzēšu.
Bet es vienalga nedziedāšu.
Labi, visi. Aiziet!
Tu
Tu sevi parādi
Es nāku
Nu labi
Laukā
Es nāku
Laukā
Es nāku
Jo! Es nāku laukā Kā saule pēc lietus
Gatava mirdzēt, vairs jokiem nav vietas Labi jūtos
Iegūšu, ko kāroju Un it visiem rādīšu
Kā es plaiksnīju
Skat, no pārliecības vai lidoju
Visi autā, cik es punktu sametu
Garlaicīgi nav
Nepadošos Karalim žoklis atkaras
Gurnus grozot Saku es
Viņa laukā nāk
Viņa nāk
Laiks muguru iztaisnot
Un pasaulei parādīt, ka nāku laukā - Viņa laukā nāk
Nē, nē, nē! Viss ir slikti!
Esmu karalis, atjaunošu Troļļgriežus.
Man vajag piemērotu lacīti.
Jā, augstība.
Tajā es izskatos pēc bēbja. - Augstība!
Man vajag ko elegantu, izsmalcinātu.
Saproti, veča lacīti.
Ak, viņš ir tik skaists.
Un tu arī.
Viņš sapratīs, ka esmu trauku mazgātāja. - Nē, nē!
Man jāiet prom.
Es būšu tev blakus, Bridžet. Mēs visi.
Tu man teiksi, kas jāsaka? - Nu protams.
Nu protams.
Pagaidi, līdz ieiesim iekšā.
Augstība! Domāju, man ir ideāla lacīte!
Lai nu tā būtu! Troļļgrieži ir rītvakar.
Es izskatos labi. Bet man jāizskatās lieliski.
Nu tā.
Un uz tās ir foršs kleksis!
Jūsu majestāte! Paskat! Liels, brašs puika.
Man patīk!
Domāju, tu izskaties tumīgs.
Ko?
G-A-umīgs. Un seksīgu pozu.
G-A-umīgs!
Ak tu kotletīt!
Supergodīgums no superskaistules.
Kas tu tāda būtu?
Tevi sauc...
Lēdija! - Spīgule?
Spožā! - Nopietni?
Mani sauc lēdija Spīguļspožā, nopietni.
Nu ko, lēdij Spīguļspožā.
Vai tu nevēlētos pavadīt šo vakaru ar mani
Kapteiņa Stārkunkuļa skrituļošanas un videospēļu arēnā?
Vai es nevēlētos!
Vai es nevēlētos?
Jā! Tu būtu sajūsmā.
Patiešām būtu.
Ko tu viņam jautāsi par Kriku?
Mums viņš nedaudz jāiesilda. Tu ko sajēdz no romantikas?
Protams! Par to vien domāju.
Tiešām?
Tu ko sajēdz no sarkasma?
Šķiet, man reiz bija sarkasms.
Es ņemšu pa vienai no katras, Biblij.
Būs baigais traišķis.
Lai garšo pica. Te būs spēļu žetoni.
Cik smalki.
Labi, ka esmu izbadējusies.
Tu esi fantastiska!
Bridžet! Saki komplimentu atpakaļ!
Man patīk tava pakaļa.
Nē! Pasaki par viņu kaut ko jauku.
Man patīk viņa pakaļa.
Popij, palīdzi viņai.
Tavas acis...
Tās ir...
Oi!
Tavas ausis...
Tavas acis...
Ausis... - Deguns!
Āda! - Kakls!
Āda, kakls, ausis...
Deguns, seja, pakausis. - Tev viss labi?
Tavi zobi
Zobi.
Kas notiek? Tu par mani smejies?
Tavas acis!
Tās ir kā
divi ezeri - tik dziļas,
ka man bail - ja es ieniršu...
Es vairs neuzpeldēšu ieelpot.
Un tavs smaids...
Pat saule kļūst greizsirdīga
un atsakās līst laukā no mākoņa...
Jo tā zina, ka nespēj spīdēt pat uz pusi tik spoži.
Man ir skaists smaids, vai ne?
Jā, ir.
Nespēju noticēt, ka to teikšu.
Viņa norāvusies no striķa!
Būdama šodien kopā ar tevi,
esmu sākusi domāt, ka īsta laime ir iespējama.
Oho.
Tā ir!
Īsta laime ir daudz tuvāk, nekā tu domā.
Tā ir šeit.
Nu jā, smuks.
Ko teiksi tagad?
Kriks?
Es zināju, ka viņš ir dzīvs!
Pipša kungs, viņš ir dzīvs!
Ku forši!
Tu ierunājies!
Es izbaudu šo mazulīti. - Palīgā!
Apžēlojies!
Saki, jaunkundz, vai es tevi redzēšu Troļļgriežu svētkos?
Nu jā. Es strādāšu.
"Pie"!
"Pie". Piestrādāšu. Nu tu jau zini...
Piestrādāšu.
Jā! Nudien tā būs.
Jo tu nāksi līdzi kā mana pavadone.
Tiešām? - Ja vien tu teiksi jā?
Jā! - Jā!
Jā!
Tikmēr mēs varētu izdomāt kādu citu nodarbi,
lai pēc tam būtu labi izbadējušies.
Ak tā? Kas tev bija padomā?
Jūsu majestāte.
Šķiet, ka jums te ir...
jautri.
Tā ir!
Iepazīstieties ar burvīgo lēdiju Spīguļspožo.
Tu man kādu atgādini.
Viņa būs mana pavadone.
Skaidrs.
Brīdi es satraucos, ka esat nolēmis mainīt plānu.
Tas nebūs nekāds šķērslis, jūsu augstība.
Es likšu savai nejēgai trauku mazgātājai
sagatavot vēl vienu vietu pie galda burvīgajai
lēdijai Spīguļspožajai.
Lai viņa sēž man blakus.
Es gribu viņu sev cieši blakus...
Ei! Lēdij Spīguļspožā?
Lēdij Spīguļspožā!
Tiksimies Troļļgriežos, jā?
Man jau tagad tevis trūkst.
Au!
Šķiet, karalim mēs tiešām patīkam.
Tā ir, vai ne?
Tā bija lieliskākā diena manā mūžā!
Paldies, Popij.
Paldies jums visiem!
Šķiet, pat tev.
Nebiju domājusi, ka kaut kas tāds varētu notikt ar mani.
Un tas notika!
Esmu tādā sajūsmā, ka varētu vai kliegt.
Es arī varētu vai kliegt. Kriks ir dzīvs!
Zars, kas noticis?
Nekas. Man šķita, ka mēs līksmojam.
Tas bija tavs prieka sauciens?
Pagājis ilgs laiks.
Nu, tev būs daudz laika vingrināties, jo mēs izglābsim Kriku
un dzīve atkal būs vieni vienīgi kēksiņi un varavīksnes.
Dod pieci!
Pārāk lēni.
Jā! - Es zināju!
Labi, draugi,
dodamies glābt Kriku.
Nē! Nē! Jūs nedrīkstat iet prom.
Lēdija Spīguļspožā būs karaļa pavadone vakariņās.
Vakariņās, kurās pasniegs troļļus?
Jā, šķiet, tās mēs izlaidīsim.
Nē! Nē, jums jāpalīdz man būt lēdijai Spīguļspožajai.
Man jūs vajag.
Tu taču mūžam neizliksies par to, kas neesi!
Tad kā būtu tikai ar rītdienu?
Bridžet, tev vairs mūs nevajag.
Jūs ar karali varat viens otru darīt laimīgus!
Tas nav iespējams! Laimīgs var kļūt, tikai apēdot trolli.
To zina visi!
Kaut es nebūtu gājusi uz to stulbo randiņu!
Bridžet...
Ejiet! Ejiet prom no manas istabas. Atstājiet mani vienu.
Lūdzu, uzklausi.
Bridžet!
Mums jāiet. - Bridžet...
Kas tur, lejā, notiek?
Bridžet, nošrubē šo šķīvi!
Karalim būs līdzi pavadone.
Jā, Šefa.
Mēs to spējam, Bārnabus.
Man tikai nākamajās astoņās stundās jānomet 15 kilogrami.
Tur tas ir!
Cik labi man Cik labi man
Krik, mēs tevi tūlīt dabūsim laukā.
Ātrāk! - Tas ieķēries!
Bēdziet!
Mīla man
Ei, draugi! Šurp!
Leciet visi iekšā! - Aiziet.
Zars, dod viņu man. - Hop!
Tik brauciet!
Turieties visi!
Tikai taisni, draugi.
Satīn, Šinel, strauji pa labi!
Aiziet!
Gij Daimond, svied spīguļus!
Rij spīguļus!
Skat!
Turieties!
Krik!
Zars!
Mēs tevi turam!
Turam!
Nē!
Viņš nevar būt miris.
Man žēl, Popij. Mēs esam par vēlu.
Vispār jau
esat tieši laikā.
Piedodiet, bet līdz rītdienas vakariņām nevaru jūs laist prom.
Jūs visi esat ielūgti uz tām vakariņām.
Un, kad es saku "visi",
es domāju visus troļļus Troļļu ciemā.
Tu nemūžam viņus neatradīsi. Viņi ir noslēpušies.
Tev taisnība. Es nevarētu viņus atrast.
Taču varētu kopā ar kādu, kuru viņi pazīst.
Kuram viņi uzticas.
Ar tādu
kā šis puisis.
Krik! Tu esi dzīvs!
Viņš ir tik foršs.
Jā!
Viņš mūs nodos!
Zars! Pagaidi!
Noteikti ir labs izskaidrojums. Dod viņam iespēju.
Paldies, Popij.
Es jūs nodošu.
Nē, izbeidz! Nē, pagaidi!
Labāk paskaidro, Krik!
Kad es jau gandrīz biju samierinājies ar savu likteni,
es piedzīvoju ko tādu, ko varētu aprakstīt tikai kā
garīgo atmodu.
Es negribu mirt!
Neapēd mani.
Apēd kādu citu. Jebkuru citu. Visus citus. Tikai ne mani!
Bet karalis grib būt laimīgs tagad.
Paga! Paga! Jābūt kādai citai iespējai.
Es darīšu jebko.
Nē! Krik, lūdzu, nedari to.
Tici man,
es gribētu, lai būtu kāda cita iespēja, kā man netikt apēstam.
Taču tādas nav.
Un nu man būs ar to jāsadzīvo visu atlikušo mūžu.
Vismaz tu nomirsi ar tīru sirdsapziņu.
Tāpēc kaut kādā ziņā
varētu teikt,
ka es to daru tevis dēļ.
Pī!
Klausieties. Tas ir Popijas govju zvans!
Mana meitiņa to paveikusi!
Popija to paveikusi!
Krik?
Ak vai.
Troļļgrieži! Troļļgrieži! Troļļgrieži!
Nu gatavosim pamatēdienu.
Troļļus!
Popij?
Popij! Cik labi, ka tev viss kārtībā.
Man viss ir lieliski.
Visi, kurus es mīlu, ir iemesti katlā. Bet paldies, ka apjautājies.
Popij? Vai tas bija
sarkasms?
Jā!
Mī un žē!
Piedodiet.
Nezinu, kāpēc man šķita, ka varu jūs izglābt.
Es tikai gribēju gādāt par visu drošību, kā agrāk tu, tēt.
Bet es nespēju.
Popij.
Es visus pievīlu.
Bet, Popij...
Tev bija taisnība, Zars.
Pasauli nepiepilda tikai kēksiņi un varavīksnes.
Popij.
Tev acīs skumjas
Nezaudē drosmi
Ak, es saprotu
Tas tiešām nav viegli
Ja apkārt tik daudzi
Vari mērķi pazaudēt
Tumsa, kas mīt tevī
Var likt tev mazam būt
Ko tu dari? Karalis gaida.
Gādā tos troļļus augšā!
Atvainojiet, Šefa.
Tev tiešām jāatvainojas.
Uzsmaidi man tu
Un nebēdājies Kad - to nezinu
Tevi redzēju smejam
Šī pasaule sagrauj
Un tu visu te gribi veikt
Sauc mani tu
Jo vienmēr būšu es te
Un es redzu - jūtu krāsas
Tev cauri spīd
Es redzu jūtu krāsas
Tevi to dēļ mīlu
Tad nebaidies vairs
Un rādi tiem
Savas jūtu krāsas
Jūtu krāsas - ir skaistas tās
Es redzu - jūtu krāsas
Tev cauri spīd - Jūtu krāsas
Es redzu - jūtu krāsas
Tevi to dēļ mīlu
Tad nebaidies vairs
Un rādi tiem
Savas jūtu krāsas
Jūtu krāsas
Ir skaistas tās
Kā varavīksne
Paldies!
Nē. Tev paldies.
Par ko?
Ka parādīji man, kā būt laimīgam.
Tiešām? Tu beidzot esi laimīgs?
Tagad?
Laikam gan.
Laime slēpjas mūsos visos, vai ne?
Dažreiz vajag, lai kāds palīdz to atrast.
Kas tagad notiks, princes Popij?
Es nezinu.
Bet es zinu, ka mēs nepadosimies.
Nē.
Beigas klāt, Pipša kungs. Beigas.
Popij!
Bridžet?
Troļļi! Troļļi! Troļļi!
Ko tu dari?
Es neļaušu viņiem jūs apēst.
Bet... - Aiziet!
Jums jāskrien!
Ātri! Aiziet, aiziet! Skrieniet prom!
Nē! Ja tu tur ieiesi bez mums, tu zini, ko viņi izdarīs.
Es zinu.
Bet, Bridžet...
Tas nekas.
Tas nekas, Popij.
Tu man parādīji, kā tas ir - būt laimīgai.
Bez tevis es nekad to nebūtu uzzinājusi.
Un par to es tevi mīlu.
Es arī tevi mīlu, Bridžet.
Bridžet!
Nu ej. Tev jāpasteidzas!
Nāc mums līdzi.
Lai viņiem būtu vieglāk jūs atrast?
Nu nē! Tev jāiet. Ātri!
Bridžet!
Atā, Popij.
Troļļi! Troļļi! Troļļi!
Pag!
Šefa, vai mums nebūtu jāpagaida lēdija Spīguļspožā?
Jums pilnīga taisnība.
Mēs nesāksim ēst troļļus,
kamēr nebūs ieradusies karaļa pavadone.
Fui!
Esam gana ilgi gaidījuši!
Ja nu vienīgi...
Ko tad?
Ja nu vienīgi viņa vispār neatnāks.
Bet tās ir muļķīgas runas. Kurš gan negribētu būt kopā ar jums?
Jā.
Varbūt mums jāsāk.
Troļļi! Troļļi! Troļļi!
Troļļi! Troļļi! Troļļi! Jā!
Lec! Aiziet. Ātri!
Aiziet. Visi, skrienam.
Mēs troļļus nepametam!
Uzmanīgi.
Popij?
Bridžeta izpostīja savu dzīvi, glābjot mūs. Tas nav pareizi!
Viņa pelnījusi būt laimīga tikpat ļoti kā mēs.
Viņi visi to pelnījuši!
Labi. Kurš ir gatavs ēst troļļus?
Karali Skrimsli,
tikai viena lieta var jūs darīt laimīgu,
un tikai viens bergens var to sniegt.
Labu apetīti!
Viņi ir prom!
Prom?
Viņi ir prom?
Briket,
ko tu izdarīji?
Tu viņus apēdi!
Tu, rijīgā, rijīgā cūka.
Nē! Es...
Viņa izpostīja Troļļgriežus!
Sargi, iespundējiet viņu!
Ņemam viņu ciet!
Lēdija Spīguļspožā?
Ko?
Bet kā? Kāpēc?
Kāpēc tu tā darīji?
Viņa domāja, ka jūs negribēsiet tādu kā viņa.
Proti - sveiki?
Vai mani tiešām meklē tu?
Nedomāju gan.
Sargi, nogalināt viņu!
Nē.
Pagaidiet!
Karali Skrimsli, kad bijāt kopā ar Bridžetu, jūs taču kaut ko sajutāt?
Jā, sajutu. Bet domāju, ka esmu par daudz apēdis picu.
Es arī.
Tā sajūta bija laime.
Ko?
Lai būtu laimīgs, ir jāapēd trollis.
To zina visi!
Vai tad ne?
Bet karalis Skrimslis mūžā nav apēdis nevienu trolli, vai ne?
Nē, neesmu.
Taču te nu es esmu...
Vēders man tukšs,
un mana sirds - pilna.
Neklausieties viņā!
Laimīgs var būt tikai vienā veidā.
Manējā!
Nē!
Man esot noteicējai,
es ik dienas jums pasniegšu pa trollim.
Man esot karalienei,
dzīve būs nebeidzamas laimes svinības!
Aiziet, ēd!
Ēd!
Nē!
Laime nav kaut kas, ko var ielikt iekšā.
Tā jau ir iekšā.
Dažreiz tikai vajag kādu, kurš palīdz to atrast.
Vai es tiešām varētu būt laimīgs?
Es gribu būt laimīga! - Un es!
Un kā ar mani?
Tu tiešām domā, ka es varētu būt laimīgs?
Protams!
Laime ir jūsos! Tā slēpjas mūsos visos!
Un es to nedomāju.
Es to jūtu!
Es tagad jūtu līdz kauliem to
Kā elektrība sit, kad to es ieslēdzu
Un ja to gribi sev dvēselē
Tik sirdi atver tad Lai ritms to kontrolē
Sirds man pielieta ar laimi
Pirkstu galos jūtu to
Manī asinis rit strauji Skani vien
Acis novērst vairs nespēju Kusties tu fenomenāli
Visu kontrolējam Kā mēs rullējam
Nestāj tu
Brīdī gaišā, kad iespējams viss
Slēpties nav vērts, blakus tev esmu es
Nestāšu, to negribu
Kustības tev jau pavēsta to
Aiziet, rādām
Iedomājies, iedomājies, iedomājies
Tikai tevi redzu Kad tu dejo tā
Pārņem laba sajūta tad Tā ka dejo tā, aiziet
Darīju es to, kas slikts Bet tu dejo tā
Un neviens vēl projām neiet Tā ka dejo tā
Jūtas neapturēt
Tā ka dejo tā
Jūtas neapturēt
Tā ka dejo tā
Jūtas neapturēt
Tā ka dejo tā
Jūtas neapturēt
Tā ka dejo tā, aiziet
Jā Jūtas neap...
Acis!
Aiziet!
Jūtas neap...
Jūtas neapturēt
Tikai tevi redzu Kad tu dejo tā
Jūtas neapturēt
Pārņem laba sajūta tad Tā ka dejo tā
Jūtas neapturēt
Darīju es to, kas slikts Bet tu dejo tā
Jūtas neapturēt
Un neviens vēl projām neiet Tā ka dejo tā
Jūtas neapturēt
Savā ķermenī to jūtu
Jūtas neapturēt
Savā ķermenī to jūtu
Jūtas neapturēt
Kā tu kusties, redzēt gribu
Jūtas neapturēt
Savā ķermenī to jūtu, aiziet
Mūsu jaunā karaliene!
Urā, karalien Popij! - Malacis, Popij!
Tu to paveici!
Labi, karalien Popij!
Viņa ir mana draudzene! Es viņu pazīstu!
Tā ka dejo tā
Jūtas neapturēt
Tā ka dejo tā
Jūtas neapturēt
Tā ka dejo, aiziet
Es zinu, ka vēl nav laiks apkampties, bet...
Tagad, kad esmu karaliene, pasludinu, ka apkampšanās laiks ir visu laiku.
Jūtas neap...
Dodiet pieci!
Jūtas neapturēt!
Jā! Jā!
Savā ķermenī to jūtu
Jūtas neapturēt!
Savā ķermenī to jūtu, aiziet
Bet pag, pag, pag.