-www.HoundDawgs.org-
.:: www.HoundDawgs.org::. .:: Newest NORDiC RETAiL!::.
MULLINS LEKETØYFABRIKK FINE HÅNDLAGDE DUKKER
KJØP EN I DAG!
MULLINS LEKETØYFABRIKK
BEGRENSET OPPLAG
1 AV 100
MULLINS LEKETØYFABRIKK
FINN MEG
NÆRMERE
FUNNET!
Trodde du at du kunne gjemme deg?
Det stod: "Funnet!" Og derfor kan jeg kile...
Samuel. Bee.
Det holder.
Du må ikke bli for varm.
- Nei da. - Sikker?
Bra. For nå er det min tur!
- Pappa, hjelp! - Ja vel, jeg skal hjelpe til å kile deg.
Disse føttene tror jeg er veldig kilne.
Nå er det sengetid, Bee.
Takk.
- Glad i deg, mamma. - Glad i deg, skatt.
Mamma?
- Bare en liten stund. - Takk.
Mamma? Kan vi leke med dukker når vi kommer hjem?
Hvis du hjelper meg med oppvasken, kan vi leke med dukker hele ettermiddagen.
Sam!
Ja!
Sam!
- Morn, Sam. - Morn, Esther.
Hei sann, lille Bee.
Hvordan går det med ordren min, Sam?
Kundene spør etter dukkene hver bidige dag.
Sønnen din kan hente dem i morgen. De er ferdige.
Så bønner blir visst hørt likevel.
- Det blir de. - Tusen takk. Fortsatt god søndag.
I like måte.
Sett deg inn.
Faen!
Pass språket ditt.
Det kommer en bil. Kanskje de kan hjelpe.
Nei, jeg klarer dette.
Jeg tar den!
Nei!
ANNABELLE 2: CREATION
12 ÅR SENERE
ST. EUSTACE PIKEHJEM
B- L-Å.
Ok, velg et tall.
Linda?
- Fire. - Ok.
"Du får snart noen nye venner."
Nå kan du spå meg.
Hva er det?
Jeg skulle ønske vi skulle til et nytt hjem, ikke et nytt barnehjem.
Det gjør Sweet Sue også.
- Det hadde vært fint å ha et hjem. - Ja, men bare hvis du var der.
Jeg vil ikke være et sted hvor du ikke er.
La oss sverge.
Hvis noen vil ha en av oss, må de ta begge.
Ok, jeg sverger.
Bra.
Det gjør jeg også.
Vet du hva jeg liker best med Sweet Sue?
Hva da?
Hun ligner på deg.
Hvor langt er det igjen, fader?
Jesus, Maria og Josef, du maser verre enn ungene.
At herr og fru Mullins ville ta imot oss, var en gave fra Gud.
Ja, ja.
Hvem er vel ikke glad for å få en gave?
Jeg bør si deg at du ikke må bli bekymret hvis du ikke ser så mye til fru Mullins.
Hun er skadet.
Hun var utsatt for en ulykke for noen år siden.
Det er fint hvis dere jenter kan hjelpe henne, hvis hun trenger det.
Det er stort.
Janice...
Vil du ha hjelp?
Nei, takk. Det går fint.
Søster.
Hun ble rammet under polioepidemien.
Men hun blir sterkere for hver dag som går.
Hun kommer ikke til å bli en belastning, det lover jeg.
Herr Mullins, kanskje du vil vise jentene huset?
Så tar jeg ut bagasjen.
Jeg begynner inne.
Takk, fader.
Det er stort som et slott.
Og det gjør oss til prinsesser.
Er dette vårt nye barnehjem, er det greit for meg ikke å bli adoptert.
Det er TV her.
Den virker ikke lenger. Men radioen virker.
Det er jo endeløst.
Ja, vi trenger et kart for å finne veien.
Jenter, denne veien.
Som dere ser, er det rikelig plass til alle i spisestuen.
- Sjekk dette skapet. - La oss holde sammen.
Fru Mullins og jeg bor her inne.
Dere kan bruke førsteetasjen som dere vil.
Rommene deres er ovenpå.
Herr Mullins? Er det noen mulighet for at Janice og jeg kan bo her nede?
- Jeg også. - Det går greit.
Jeg monterte den til kona mi. Den har ikke vært brukt på årevis.
Men den virker fint.
Prøv den, Jan.
Hvis ikke, gjør jeg det.
Opp er opp. Ned er ned.
Men den virker ikke -
- hvis du ikke fester setebeltet.
Sånn.
Enkelt.
Takk.
Fus på å prøve den!
Jøss, så fint. Så dette blir vårt rom.
Vi tar disse sengene. Kate og Tierney kan ta de andre.
Hva med Linda og meg?
Slapp av, Janice. Dette er et stort hus. Det fins andre soverom.
- Kan ikke Linda og jeg ta de sengene der? - Hvor skal Kate og Tierney sove da?
Jøss.
Så kult.
BEE 7 ÅR
Den er låst. Og det skal den fortsette å være.
Jan.
Kom inn hit.
Du...
Skal vi bli køyekamerater?
- Søster Charlotte, kan vi... - Gode Gud, -
- velsigne Nancy med evnen til ikke å gi folk hjerteattakk.
- Unnskyld. - Hva er det som står på?
- Kan vi gå på oppdagelsesferd? - Hjelp fader Massey med bagasjen først.
Herr Mullins gjør det. Han bare hater at vi går i veien, vet du.
- Greit. - Hun sa ja!
Men pass på hverandre!
- Kommer du, Jan? - Ja, kanskje om en stund.
Men da venter jeg også.
Fordi du synes synd på meg?
Vel...
Du lovte ikke å ta ekstra hensyn.
Ok.
Sees!
Kjære Gud. Takk for at du har samlet oss her.
Velsigne vår mat, oss til gavn, og Deg til ære.
Fyll hjertene våre med takknemlighet -
- og hjelp oss å lovprise Deg hver dag som går.
I Jesu navn, amen.
Amen.
Dere må ha meg unnskyldt.
Carol.
Ikke bland deg i andres saker.
Og hvis jeg aldri våkner mer, så ber jeg Herren min sjel å ta.
Kjære Gud. Hjelp Linda og meg å finne et godt hjem hvor vi kan bo sammen.
- Så vi endelig kan bli ekte søsken. - Med kjærlige foreldre -
- som hater lekser like mye som oss.
Men det er greit, om de ikke gjør det også.
Amen.
FINN MEG
"Finn meg?"
HER INNE
Nancy?
Carol?
Er dere der inne?
Tilgi meg, Fader, for denne synd jeg nå begår.
Det er visst her herr Mullins holder kona si.
- Er det sant at hun går med maske? - Ja, hun ligner en dukke.
- Fru Mullins, er du der nede? - Kutt ut.
- Jeg syns han virker snill. - Kan ikke du gå og se hva Janice gjør?
Så dere kan snakke om gutter?
Har du lyst til å snakke om gutter?
Æsj. Nei.
- Jeg vil leke en lek. - Ok, la oss leke gjemsel.
- Gå og gjem deg, så skal vi finne deg. - Ok.
Skal vi lete etter henne?
Kanskje.
Prosit.
Takk.
Hva gjør du?
Jeg spurte herr Mullins om vi fikk bruke dette rommet til klasserom, -
- og det var han så vennlig å si ja til. Har du lyst til å hjelpe meg?
Hva er i veien?
Jeg må bekjenne en synd.
Tilgi meg, søster Charlotte, for jeg har syndet.
- Det er... - Minst to uker siden.
...minst to uker siden jeg skriftet sist.
- Det er et rom vi ikke har lov å gå inn i. - Men du gjorde det likevel.
- Hvordan visste du det? - Hvorfor skulle du ellers fortelle det?
Døren var åpen.
Jeg forstår det ikke, for herr Mullins holder alltid den døren låst.
Det var en liten dukke der inne, og alt var veldig merkelig.
- Det skjedde mystiske ting. - Janice, hør på deg selv.
Hva er det jeg alltid pleier å si?
En synd er en synd, uansett sammenheng.
Men det aller viktigste er at du aldri må være ulydig mot herr og fru Mullins.
Vi har nettopp kommet, og de er veldig sjenerøse som lar oss bo her.
Hvis de en dag ikke vil ha oss her lenger, må vi flytte til hver vår kant.
Så neste gang du vil bryte en regel, -
- så tenk først på hvordan det kan gå ut over de andre jentene.
Forstår du?
- Ja, unnskyld. Jeg tenkte meg ikke om. - Det går bra, vennen.
For å gjøre bot, be én Ave Maria -
- og pakk ut tre av de kassene.
Hva driver dere med?
Pakker ut kasser.
Å.
Dette stedet er skikkelig nifst.
Hva sa du?
Hvordan våger du!
Herr Fugleskremsel.
Fant deg.
Du er ikke særlig god til å gjemme deg.
Års forsømmelse har påvirket likevekten.
Sånn. Det bør holde trekken ute.
Tusen takk.
Det ble tatt på et kloster i Romania.
De har lite kontakt med omverdenen, men jeg ble gode venner med disse tre.
Det er søster Maria og søster Anna, og det er søster Lucia.
Hvem er hun?
Vet ikke. Jeg tror ikke jeg traff henne.
- Var det noe mer? - Nei, tusen takk.
God natt.
Han liker jeg.
- Hvem vil du gifte deg med? - Vet ikke.
Jeg må vel gå ut med alle sammen først, for å vite det.
- Jeg elsker øyenbrynene hans. - Han er kjempekjekk.
Det er om natten fru Mullins får kreftene sine.
Hun sover hele dagen, men om natten kan hun gå hvor hun vil.
Det må hun, for å få næring.
Og hvis du ser på henne, dør du.
Og for å få deg til å se på seg, gjentar hun navnet ditt til du ikke orker mer.
Hør.
Nancy. Nancy.
- Nancy! - Nei, fru Mullins, nei!
Nei.
Hun er på jakt etter føde.
Carol!
- Carol! - Gi deg!
- Vi skulle være i seng. - Du var med på det du også.
Hvorfor svarer han henne ikke?
Å, nei...
- Nancy. - Ikke se på henne.
Nei! Vær så snill!
Vær så snill!
Gud, vær så snill.
Hun har gått.
Hva i himmelens navn er det som skjer?
- Fru Mullins. - Hun var her. Hun sto der borte.
Hvem da?
Din kone, visstnok. De sier at hun var her inne.
Det er umulig. Kona mi har ikke kunnet gå på årevis.
Jenter!
La oss gå tilbake til bøkene, ok?
Er det noe i veien, Nance?
- Så dere virkelig fru Mullins i går kveld? - Ja. Vi satt under lakenet...
Kutt ut, Nancy. Vi bare skremte hverandre opp.
Fru Mullins?
Søster Charlotte, -
- kunne jeg be deg om et glass vann?
Selvfølgelig.
Dere må gjerne bli her så lenge dere ønsker.
Det er godt å høre litt liv i huset igjen.
Vi har vært innestengt så lenge, jeg hadde glemt hvordan det høres ut.
For et nydelig bilde.
Hun ble tatt fra oss i ung alder, dessverre.
- Kan du snu deg et øyeblikk, søster? - Selvfølgelig.
Jeg er veldig lei for å høre om datteren din.
Men vi finner trøst i å vite at hun venter på deg i himmelen.
Bare det var sant.
Å, gurimalla.
Du burde ikke være her.
Det burde ikke du heller.
- Hvem sitt rom er dette, egentlig? - Herr og fru Mullins hadde en datter.
Det var rommet hennes.
"Hadde?"
Jeg tror hun døde.
Og jeg tror at det var hun som spilte musikk også.
Ikke prøv å skremme meg.
Jeg gjør ikke det.
- Hvorfor er vi her, da? Kom, vi går. - Nei.
Nei.
Linda.
Hva er det?
Vi burde ikke være her.
Ok.
Jeg går snart.
Jeg går nå.
KJÆRE DAGBOK, I DAG KOM JEG HJEM.
Hvem er det som gjør det?
Hei.
Du er datteren til herr og fru Mullins, er du ikke?
- Hva skjedde med deg? - Vil du hjelpe meg?
Hva trenger du?
Sjelen din!
Charlotte!
Søster Charlotte!
Nei!
- Hvordan har du det? - La henne være litt i fred.
Jenter.
Janice har det litt vanskelig akkurat nå, så vi må støtte henne så godt vi kan.
Hun trenger bare litt tid.
Hun kommer til å gå igjen, ikke sant?
Vi får se.
Du trenger å sove, så du blir fortere frisk.
Jeg kan ikke bli her, søster Charlotte.
Vi kan ikke bli her. Vi må flytte.
Flytte? Hvor da?
Vi har ikke noe annet sted å dra.
Jeg falt ikke ned trappen. Det var noe som kastet meg.
Hva mener du?
Du sier alltid at selv om vi ikke kan se Gud, kan vi...
Vi kan føle at Hans ånd er der.
Her i huset føler jeg at det er en annen ånd til stede.
Hvilken da?
En ond en.
Den er etter meg for å ta sjelen min.
Sjelen din?
- Fordi jeg er den svakeste. - Nei, vennen.
Djevelen er ute etter de svake i troen, ikke de svake i legemet.
Du er like sterk som oss andre.
Sterkere.
Du er så stille, Samuel.
Jeg tror det var en feil -
- å la jentene flytte inn.
Hvorfor det?
Hun jenta...
Hun som falt.
Kanskje hun ikke falt.
Kanskje...
Det var et uhell.
Ikke noe annet. Sånt skjer.
Det har vært stille i 12 år.
Du skulle være glad for å ha jentene her, -
- og ikke skremme dem bort.
- Du blir snart bra igjen. - Jeg tror ikke det.
- Ikke denne gangen. - Men det må du.
Vi finner snart et nytt hjem.
Ingen vil ha meg nå. Jeg er bare en byrde.
Men du sverget at vi skulle holde sammen.
Jeg tar det tilbake.
Kanskje jeg ikke blir adoptert.
Jo da. Vet du hvorfor?
Fordi du er ikke som andre.
Du kommer til å bli adoptert av en hyggelig familie et sted.
Og de kommer til å skjemme deg helt bort.
Du kommer til å få så mange dukker at du ikke kan finne på navn til alle.
Jo, det kan jeg.
Janice den første. Janice den andre, Janice den tredje.
Linda?
Det er sengetid.
Skulle ønske du kunne sove oppe.
Jeg vil ikke sove alene.
Her.
Ta Becca.
På den måten vil jeg alltid være hos deg.
Da skal du ha Sweet Sue.
Takk.
Husker du før alt dette skjedde, -
- at vi pleide å snike oss rundt på barnehjemmet om natten?
Og spise all sjokoladen i spiskammeret?
Fader Massey trodde det var mus.
"Herre, fri min sjel fra mine synder
- og fri vårt hus fra alle mus! - "Alle mus!"
Uansett hva som skjer, -
- er det ingenting som kan viske bort alt det vi gjorde sammen.
Natta, Linda.
God natt, Janice.
Du vil ha godt av litt sol.
Det kan ikke fikse det som feiler meg.
Du må ikke gi opp håpet.
Håp er et trygt sted å være.
Hvil i det, og det vil beskytte deg.
Hvilken bok i Bibelen er det fra?
Charlottes bok.
Men det gjør det ikke mindre sant.
Går det bra å sitte her?
- Solen føles faktisk deilig. - Det var det jeg sa.
For lavt.
Søster Charlotte?
Nei!
Stopp, vær så snill!
Janice!
Hva er det som skjer?
- Jeg kom meg ikke ut. - Går det bra?
Ja, fint.
Jeg er bekymret for Janice.
- For litt siden ville hun dra herfra. - Hvorfor det?
Sikkert fordi dette huset er helt vilt.
Hun sa at datteren til herr og fru Mullins var ute etter å ta henne.
- Hadde de en datter? - Hun døde for lenge siden.
Ser hun gjenferd?
- Ikke snakk så høyt. - Hun ser gjenferd, altså?
Jeg tror det. Dere så jo også noe.
Det var ikke et gjenferd. Gjenferd er bare døde mennesker.
Men hvordan kan det forklare det du så? Med mindre det faktisk var fru Mullins.
Eller det var noe som bare prøvde å skremme dere.
Det klarer dere uten hjelp.
Janice vil sikkert bare at vi skal gi henne særbehandling.
- Det tror jeg ikke. - Selvsagt ikke.
Du vil forstå det når du blir større. Gå og legg deg nå.
- Hva er det du venter på? - Ingenting.
- Liker du det? - Det er pent.
Det er ikke det beste jeg har lagd.
Det virker som det er noe som plager deg. Kanskje jeg kan hjelpe.
Jeg tror ikke det.
Å snakke om det som plager oss, er noen ganger nok til å hjelpe.
Jo, altså, -
- det er Janice.
Hun oppfører seg merkelig.
"Oppfører seg merkelig?"
Hun sier -
- at hun har sett datteren din.
Datteren min -
- har vært død i mange år.
Jeg vet det, men du forstår, Janice gikk inn på rommet hennes.
Hva for noe?
Hun vet at hun ikke fikk lov, men hun fant en dukke og...
Hvilken dukke?
- Den i hvit kjole. - Det er umulig.
Den dukken var gjemt bort. Hun må ikke gå nær den. Forstår du?
FUNNET
Jeg sa at du ikke skulle bruke det rommet.
Bli her.
Herr Mullins?
Herr Mullins, er det noe galt?
Gjør dere klar til å gå i seng, jenter. Jeg må snakke med fru Mullins.
Linda, hva gjør du?
Denne dukken skader Janice, og den drepte herr Mullins.
Nå kaster jeg den!
Kom, så går vi inn igjen.
Linda?
Nei!
- Hva er det? - Har det noe å si? Bare løp!
Janice, jeg ble kvitt den. Jeg har kastet dukken.
Janice?
- Hva skjer? - Hvor er Janice? Gå og finn henne.
Fort!
- Hva er det som skjer? - Nei! Hold den unna meg!
Det er tilbake. Jeg visste det.
Hva er det?
Det onde.
Djevelen selv.
Hva mener du?
Etter at Samuel og jeg mistet datteren vår, -
- ba vi og lovte troskap -
- til den kraften som ville la oss -
- snakke til eller se den kjære datteren vår igjen.
Det begynte i det små.
Men det var henne, vår lille Bee.
Vi visste at det var henne.
Hun ba om lov til å flytte inn i dukken, så hun kunne være hos oss bestandig.
VÆR SÅ SNILL
Vi sa ja, og etter det ble det sterkere.
Ikke lenge etter kunne vi faktisk se henne.
Bare i flyktige glimt, men det var nok.
Vår elskede Bee.
Vår lille skatt.
Annabelle?
Selv om jeg ikke kunne holde henne, var det en trøst å ha liv i huset igjen.
Men det gikk snart opp for oss at det slett ikke var Annabelle.
Esther?
Det var en demonisk ånd som brukte vår Annabelle -
- for å få oss til å gi den en sjel som den kunne overta.
Den prøvde å ta min, men Samuel kontaktet kirken.
De reddet sjelen min, men det onde var fremdeles i dukken.
Så vi stengte den inne -
- og omringet den med Guds ord.
Det har vært stille i mange år.
Jeg trodde det onde var kapslet inn.
Vi tenkte at å hjelpe de jentene kunne være vår botshandling.
Men vi ga det bare akkurat det det ønsket.
Janice.
Hun kan gå. Det er bare oss, Janice.
Nå er det slutt med å synde, Carol.
Søster Charlotte! Se hva Janice gjorde mot meg!
Carol, ring etter hjelp. Og hold dere sammen.
De er på vei. La oss finne et trygt sted.
- Hva skal vi gjøre? - Vi kan vel ikke bare gå fra henne?
Fru Mullins?
Jenter!
Vi drar. Nå!
Tilgi meg, søster, for jeg har syndet.
- Charlotte! - Løp!
Linda!
Gå, Kate! Hent hjelp!
Eller -
- du kan hjelpe meg.
Lastebilen!
Fort.
- Kom inn. Lukk døren! - Kjør!
Ok.
- Nei! - Kjør, da!
Se.
Ok.
- Nei! - Skynd deg!
- Jeg prøver! - Den er her!
- Bilen flytter seg ikke. - Dere!
- Vent.
- Fugleskremselet. - Hvilket fugleskremsel?
Hva?
- Kate! - Ut!
Låven!
Carol.
Hva?
Nei!
Nancy, jeg får ikke opp døren. Kan du åpne den innenfra?
Jenter?
Nancy?
Nei.
Nei, nei!
Gud, hjelp meg.
Det er bare meg, Carol.
Kom.
Linda?
Nei.
Søren.
Nei!
Søster Charlotte?
Vet du hva jeg liker best ved Sweet Sue?
Hun ligner på deg.
Guri...
Linda?
Hvor er du, Linda?
Linda?
Kom ut og lek.
Fant deg!
Du sverget at vi skulle holde sammen. Du vet hva som skjer når et løfte brytes.
- Du havner i helvete. - Janice!
Tilgi meg.
Nei!
Slipp meg ut!
Løp!
- Søster Charlotte! - Søster Charlotte!
- Har dere funnet noe? - Nei, dessverre.
Ikke et spor etter jenta.
Men hvor langt kan hun ha kommet?
Ikke vær redd. Vi skal finne henne.
Huset er velsignet. Det onde som var her, har reist.
Men hva med dukken?
Den var en kanal for det onde. Det har nå forlatt den.
Nå er dukken bare en dukke. Så hvem av dere skal få den?
Hvordan går det med deg?
Det går greit.
Det var ikke Janice vi så der. Det var -
- noe annet.
Jeg vet det.
ST. JOACHIM BARNEHJEM
Hei. Velkommen. Skal vi ikke bare gå inn?
Jo.
Hun er litt tilbaketrukket og stille, men hun er en fin jente.
Hun har vært igjennom mye.
Jeg tror dere vil like henne.
Hei, det er noen her som vil hilse på deg.
Dette er herr og fru Higgins.
Og du må være...
- Annabelle. - Annabelle?
For et nydelig navn.
Vi har tatt med en gave.
Jeg håper du liker dukker.
12 ÅR SENERE
Hørte du det? Hva er det?
- Bli her. - Nei, vent!
Det går bra. Jeg går bare og kikker. Ring politiet.
- Annabelle! - Hei, mamma.
John?
ANNABELLE 2: CREATION
ST. CARTA KLOSTER, ROMANIA 1952
Norsk tekst: Trine Borg