"Begæred jeg-min Skaber!-af mit Ler til Menneske at dannes ved din Hånd
og bad jeg dig, at du fra Mørket mig kaldte frem?" Milton, Det tabte Paradis
MPUMALANGA SYDAFRIKA 1955
Smil.
Godt.
I dag vil jeg fortælle jer en historie.
Der var engang en heks, som hed Nomahange.
Og mens de lavede mad, sang heksen:
- Piet! - Det er min far!
Bare rolig. Jeg går ud og taler med ham.
Din lille møgunge! Jeg har sagt, at du ikke må komme her.
CAPE TOWN SYDAFRIKA 1993
Hvor er min datter? Hun har ikke været hjemme siden i går aftes.
- Ud herfra. Bare forsvind! - Hvor er min datter?
Ud herfra!
Enden på Sydafrikas raceadskillelsessystem, kaldet apartheid,
banede vejen for det første demokratiske valg.
Nelson Mandela blev præsident. For at undgå hævn og fremme forsoningen
oprettede præsident Mandela Sandhedskommissionen.
De, som tilstod deres forbrydelser, fik en chance for amnesti og tilgivelse.
Kommissionens formand var ærkebiskop Desmond Tutu.
Ærkebiskop!
Jeg kommer straks, Kefilwe.
Du har ret. Hun er virkelig smuk.
Hvornår forsvandt din datter?
Hun forsvandt for tre år siden, fader.
Fortsæt.
Hun gik ud om aftenen. Hun sagde, at hun var meget bange.
Hun skulle mødes med sin kæreste, Siswe.
Hun havde fortalt, at Siswe havde problemer med sikkerhedspolitiet.
Fader...
Hverken hun eller Siswe kommer tilbage, gør de vel?
Jeg skal undersøge sagen. Det lover jeg.
Blomfeld! Kom!
Kom så, Blomfeld!
Blommie!
Morder!
Stands!
Jeg er allerede blevet kropsvisiteret et dusin gange, Kruger.
Nu bliver du det igen, Blomfeld.
Vil du på skadestuen og have erstatning, eller hvad?
Kom! Gå så.
Hvad fanden glor du på, fejlfarve?
Ikke på mit kontor, ellers smider jeg dette i papirkurven.
Hr. Blomfeld, tror De virkelig, at ærkebiskoppen læser dette-
- og kommer hele vejen herud for at møde en dømt dødspatruljemorder?
Før ham bort.
Vi ses senere, svans.
Ja, de har ret.
Tumoren er uforandret, Deres nåde.
Men det er for tidligt at tale om en forbedring. Tiden må vise det.
Jeg kan blive kørt over af en bus i morgen-
-og dø som en rask mand.
Jeg hørte Deres interview i radioen.
Sandhed og forsoning mellem de to parter ville være godt.
Men er det for tidligt at tale om tilgivelse?
Må jeg tale med Dem under fire øjne, dr. Biehl, uden denne gamle ged?
Hun vil bede Dem om at bede mig om at sørge for at hvile.
Nej, jeg vil bede ham om at ordinere hvile til Dem.
Da Mandela bad mig om at være leder af Sandhedskommissionen-
-gav han mig et valg-
- netop fordi han vidste, at jeg ikke havde noget valg.
Når præsidenten taler...
...har vi ikke noget valg. Ikke sandt, doktor?
- Tilsyneladende ikke. - Netop! Der kan De se.
Giver vi amnesti til en sort, anklages vi for partiskhed.
Giver vi amnesti til en hvid, er vi nikkedukker for boerne. Det er umuligt!
Umuligt og svært er ikke det samme. Eller hvad, ærkebiskop?
To politikere havner i dødvande.
Til sidste siger en af dem:
"Jeg vil indrømme, at jeg tager fejl-
-hvis du indrømmer, at jeg har ret."
"Det er en aftale! Men du skal sige det først."
"I orden, jeg tager fejl", siger den første politiker.
Og den anden politiker råber:
"Du har ret! Du tager jo fejl!"
Det er til Dem, biskop.
Gode mennesker over hele verden beder for vor fremgang.
De skulle måske bede lidt mere.
Bevar håbet, Alex.
- Det kræver udholdenhed at lede den flok. - Ja, men...
Hvis bare kommissionen blev en gruppe med større enighed-
-ville der være håb for nationen.
- Er det brevet fra Blomfeld? - Ja, det er det.
Det skulle have være makuleret, som jeg sagde.
Jeg kan ikke få det ud af hovedet, Vinnie.
Det er så velformuleret.
Han citerer Platons "Staten"...
...og John Milton.
Det er... Det er meget charmerende.
Tag ikke i Pollsmoor-fængslet.
Han er kun ude efter at skade dig. Han vil forsøge at ødelægge dig.
Overdriv nu ikke.
- Han er psykopat og morder, fader. - Jeg ved, hvem han er.
Og?
Ingen er hinsides frelsen, Vinnie.
Blomfeld, gå til blok C. Du har besøg.
Tak, betjent.
Den skide fængselspræst sagde, at du ikke ville komme. "Aldrig i livet", sagde han.
Men jeg vidste, at du ville komme, for du kunne ikke lade være.
Genialt!
De var sikker på, at jeg ville komme, så De er sikkert velforberedt.
Glem det. Lyv ikke for dig selv.
- Lyve for mig selv? - Du kommer ikke herind.
Så lad os stoppe legen, før vi går videre.
Dette er sgu ikke en leg, fejlfarve.
Fader.
Kald mig det.
Tro ikke, at det, som skal ske her, er et tilfælde.
Jeg har læst alt om dig.
Jeg har rigelig tid til at gøre det, jeg vil gøre.
Mr Blomfeld...
Hvad er det, De vil have?
Amnesti?
Det er muligt.
Jeg ved ikke engang, om jeg kan behandle Deres ansøgning om amnesti.
Men hvis De vil være en fri mand-
-så er en del af ansøgningsprocessen...
"At fremsætte en fuld tilståelse uden udeladelser."
Jeg ved det. Jeg kan læse.
De må søge tilgivelse. De skal bede om den.
Tilgivelse?
For hvad dog?
For at have dræbt et sort svin, som forsøgte at stjæle mit land?
- Det er vores land. - Hvad har dit folk gjort for at bygge det?
For to år siden afholdt vi valg.
Frie valg.
Hvor alle, som ville stemme, kunne gøre det.
Uden vold.
Det er en stor bedrift.
Hjælper det dig med at sove godt om natten, at du er stolt af din bedrift?
Hør her, boy...
Fader. Det blev vi enige om.
Hvordan føles det...
...at konspirere med dine hvide herrer fra før?
Konspirere? På hvilken måde?
En gang slave, altid slave.
De hvide herrer er ikke forsvundet.
I serverer stadig det samme lort, selvom I nu kalder det "forsoning".
I beskytter dem. Det er, hvad det går ud på.
Hold op, vær nu ærlig. Det er nemt nok, hvis man forsøger.
Enten lærer vi at leve sammen her i landet-
-eller vi dør sammen her i landet.
Godt gået, fejlfarve! Du er kvik. Du har forstået essensen.
Livet er et dyr, som æder et andet. Døden er, når et dyr bliver ædt.
Enten er ens mave fuld, eller man ligger i en fuld mave.
Et uforanderligt faktum. Resten er kun facade. Fyld!
Vi er alle Guds børn.
Vi er alle forenede gennem en fælles menneskelighed.
Jeg kan fortælle et og andet om menneskelighed.
Det, som ligger begravet i vort lands røde jord...
Om "forsvindinger" og "udslettelse".
Om "ukonventionelle operative metoder", "dødspatruljer" og "Hacksaw".
Åh ja.
Du tror altså, at vi deler en fælles menneskelighed, fejlfarve?
Vi er alle i stand til at begå onde handlinger.
- Selv du? - Ja, selv jeg.
Stor dreng.
Og nu sandheden. Mærker du aldrig vreden, når du sidder der i Kommissionen?
Jo, jeg mærker vrede.
Så spekulerer du på-
- hvorfor Gud ikke bare udsletter sit tobenede skaberværk.
Nogle gange spekulerer jeg på netop det.
Jeg har ondt af dig, missionsskoledreng.
Vend den anden kind til.
At tilgive er et valg-
- taget af almindelige mennesker, som er betydeligt modigere end jeg.
Hold op! Vis dig som en mand.
Erkend dit raseri. Tag for dig!
Jeg afviser Deres fremstilling af virkeligheden-
- og jeg har tænkt mig at fortsætte min kamp mod den.
Hvor mange i din kommission er præster?
Fire stykker.
Vores ledere er godt nok smarte. Tilgivelse er en del af kagen.
Den borgerkrig, som De synes at stræbe efter...
...ligger ikke i nogens interesse.
Et blodbad er uundgåeligt.
Det er rent og ærligt.
Ud af blodbadet træder sejrherren.
Den stærkere og højerestående, som den laverestående må knæle for.
Det vil ikke lykkes dig, hverken i dag eller i morgen.
Jeg har ret, ikke, fejlfarve? Jeg kan se det i dit ansigt.
Jeg ønsker at krigen skal trække os direkte ned i dens malstrøm.
For sejrherren, og hør nu godt efter-
-vil være hvid.
Besøget er forbi.
Besøget er forbi!
Hvorfor bad De mig om at komme, mr Blomfeld?
For at tilbyde det som du troede, at du kunne tilbyde mig: Oplysning.
Vi har demonstreret vores begrænsninger hele formiddagen-
- så forhåbentlig finder vi en form for oplysning senere.
Jeg har slået ihjel.
Jeg har slået mange ihjel. Jeg slog fejlfarvede ihjel, fordi jeg valgte det.
Jeg udøvede min ret til at gøre det, og jeg nød det.
Så kom ikke her med dit skide kors, og lad, som om du kan elske mig.
De bander alt for meget.
Du har ret, broder. Men nu er jeg trængt ind i dit hoved-
- og stirrer tilbage, hver gang du ser dig i spejlet.
Had. Nu har du det altid i dig, fra nu af.
Har jeg ret, fejlfarve?
Vold er en vildfarelse, mr Blomfeld.
Ikke kærlighed.
Tænk over det.
Hvor ubekvemt det end føles for Dem.
Tak, betjent.
Tak.
Pas på. Han var i sikkerhedspolitiet. Det var nogle af dem.
Nu forstår jeg, hvad din plan er. Meget snedigt.
- Rend mig i røven. - Åbn.
Åbn.
Der røg ferien til Namibia.
- Du sagde, at alle rapporter var væk. - Der var for mange.
Ingen får noget at vide, hvis bare du holder kæft.
Det gælder også dig, Mosi.
Jeg tager mig af det.
Hvad så, makker?
Det er længe siden. Du har nok fået nye venner.
Du er vist ovenpå.
- Kan jeg hjælpe dig? - Tag ham på toilettet. Han skal nok pisse.
- Hvor er ærkebiskoppen? - Hvorfor?
Han leger ikke i sandet.
Han er optaget.
Det er hårdt arbejde.
Du kunne bruge noget solcreme.
Du kommer nok til at vente længe. Ærkebiskoppen er til møde.
At vente er en del af vores plan, dame. Det er en del af vores plan.
Mrs Morobe og Kefilwe, der må være andet, som I kan fortælle.
Ingen har set hende, efter hun gik. Ingen ved noget.
Men Mpho sagde til mig, at Siswe var bange.
Hun var altså bange?
Jeg bad hende om at blive hjemme.
Mpho sagde til mig: "Nej, jeg nægter at leve som fange."
Fader.
Mpho sagde, at Siswe havde problemer med sikkerhedspolitiet.
Han var bange for operation Hacksaw, eller noget i den stil.
Hacksaw? Operation Hacksaw?
Fader...
Jeg beder Dem, fader. Jeg beder Dem...
Bare find en knoglestump til mig-
- så jeg kan arrangere en ordentlig begravelse af min datter.
Det lover jeg, mrs Morobe.
- Det lover jeg. - Mange tak.
- Betjent! - Godmorgen, ærkebiskop.
- Jeg vil bare spørge ham om noget. - Det er i orden.
Det handler om loyalitet.
De har tjent Deres land i en tredive år.
Nu bliver De udsat for en heksejagt. Det er rædsomt, ikke?
- Dette er ikke en heksejagt. - Tak, betjent.
Undskyld mig, Deres nåde. Jeg spekulerede bare på noget.
De tror, at De er bedre end os, ikke?
Jeg siger det, fordi...
Lad og sige, at vi får en elendig præsident-
-og det var vores lig, som lå begravet.
Ville De så grave os op og trygle om forsoning?
Det håber jeg. Det vil jeg tro.
- Ja, men det kan De ikke garantere. - Tak, betjent.
Jeg er i politiet, og jeg kan spørge om, hvad jeg vil.
Undskyld, Deres nåde. Jeg vil gerne stille et spørgsmål mere.
Sig mig, hvad skal det her gøre godt for?
Det, som ligger begravet, burde forblive begravet.
Det eneste, som forbliver begravet, er vrede og forbitrelse.
I får vist brug for os på jeres side.
Der er ingen sider. Vi er ét land nu.
Ét land?
Ja, og alle skal vi bade i guldskatten for enden regnbuen.
Farvel, betjent.
Jeg beklager, Deres nåde.
Nej, de har intet på os.
Vi skal bare holde tæt.
Kom nu, Mosi!
Så mange hemmeligheder.
Det er som cancer.
Er det Pollsmoors grusomme skabning?
Luk ham ikke ind. Hører du mig?
Var jeg den eneste, som havde lukket ham ind, ville jeg ikke have det så dårligt.
Så skriv dette ned, ærkebiskop: "Tag ikke tilbage til Pollsmoor."
Hører du mig?
Vinnie, kan du få Oliver eller en af vores assistenter-
- til at finde oplysninger om den hemmelige operation Hacksaw?
Det skal jeg nok.
Nyindsatte, vil du slutte dig til 28 eller være soldat?
Så skal vi teste dig.
- Hvad hedder du, boy? - Benjamin.
Hvor fik du det navn?
Jeg gik i en missionsskole i nærheden af Nelspruit.
- Missionsskole, Benjamin? - Ja.
- Er du medmenneskelig, Benjamin? - Det er jeg. Jeg ærer mine forfædre.
Dine forfædre kan rende mig!
Hører du? De kan rende mig i røven!
Bare svar på dette: Hvad står 28 for?
- Hvad står det for? - Styrke.
- Tal højere! Åbn munden. - Styrke.
Det kan du bande på, Mogamat. Det betyder styrke.
Nu får du et andet spørgsmål om 28.
Der er et voldsomt uvejr, og du er den eneste, som har en paraply.
Hvad ville du sige til mig?
Men før du svarer på spørgsmålet...
Jeg er dommer. Jeg er general i 28-banden.
Hvad ville du sige til mig?
Jeg ville tilbyde jer beskyttelse mod regnen og dele paraplyen med jer.
Er du vanvittig? Dele paraplyen?
- Hørte du det, Mogamat? - Benjamin er en kælling.
Kan du se, hvad der sker? Det kommer også til at ske for dig.
Du skal være stærk derinde. Du er ikke hjemme hos din mor.
Overvej det.
Tæve.
Du er en tæve!
Generalens tæve!
Forklar os venligst, hvori SSAs formål bestod.
SSA, sikkerhedspolitiet...
Deres formål var at fremskaffe information.
De blev beordret til at opføre sig pænt, men...
Fortsæt, mr Xhosa.
Torturen bestod af slag mod kønsorganerne-
-til det blødte, og der opstod sårvæske.
Forbandede svin. Det er da utroligt.
Elektriske stave i skeden...
Undskyld mig...
Siger navnet Mpho Morabe Dem noget?
Nej.
Operation Hacksaw?
Tillad mig at afbryde vidnet, hr. formand.
Jeg har her en ordre fra højere instans-
- som nedlægger forbud mod videre afhøring af vidnet.
Helt ærligt? Alex.
Oberst...
Har De intet at sige til disse familier?
Til David Lyons familie-
-eller Simba Goniwes familie?
Familier, som ikke har hørt fra deres elskede søn...
...eller kære mand i årevis.
Har De intet at sige, som kunne lindre deres smerte?
Noget, som kunne give dem en afslutning?
Jeg kan kun sige følgende, ærkebiskop:
Vi udkæmpede en krig mod kommunismen.
Jeg bekæmpede en trussel mod os alle.
Kommunistiske regimer, hårde og undertrykkende regimer-
-som ville overtage Afrika.
Oberst...
Se på disse familiers ansigter.
De tilhører Deres eget folk.
De kan ikke forandre...
...det, som er overstået, eller de steder, De har været.
Men De kan forandre, hvilken vej De nu vil gå.
Hr. formand, jeg har indgivet en klage til justitsombudsmanden om-
- at denne retssag er politisk motiveret tilsmudsning-
- af min klients ære og integritet og endda af SADFs.
Mener De det, unge mand?
Denne farce har splittet en stor del af det hvide Sydafrika.
Var det Deres hensigt, har De opnået det.
Jeg forstår ikke, hvordan dette kan fremme fred og forsoning.
Folkens, vi tager en pause på fem minutter.
Mrs Morobe og Kefilwe.
Hvorfor er I stadigvæk her?
Vi sidder her bare.
I morgen fylder Mpho tyve.
Jeg skal tænde disse lys.
Tyve stykker.
Du burde tage hjem.
Jeg sender dig nyt om Mpho. Det lover jeg.
Hun drømte altid om at studere. Til læge, måske.
Hun sparede altid op til at købe bøger.
Ja, Kefilwe kan bekræfte det.
Hvordan skal jeg kunne bede for hende...
...hvis jeg ikke ved, hvad der skete?
Godaften.
- Hvordan gik det så? - Det var interessant.
Du kom ikke ind efter din kakao, så jeg kom herud i stedet.
Godnat!
Denne musik minder mig altid om præsident Mandelas indsættelse.
Jeg spillede den for dem, da de ville høre om den dag.
Men hvordan formidler man den følelse af frihed?
Det der første øjeblik.
Smagen af den. Den søde nektar.
Hvordan formidler man den til nogen-
som er født fri?
Det kan man ikke.
Drik din kakao, min egen, ellers bliver den kold.
Kan du huske...
...da jetflyene fløj over hovederne på os-
- og efterlod striber af røg i vores nye nationalflags farver?
Og alle jublede.
Ja, og du dansede med den tykke, hvide forretningsmand.
Som to sæler.
Han var ikke forretningsmand. Det var det, jeg sagde til dem.
Han var Nelson Mandelas tidligere fangevogter.
Og vi dansede, fordi...
...jetflyene over os var vores.
Ikke andres.
Vores.
Vi var frie.
Vi må ikke lade det glide os af hænde.
Hvad tænkte du i virkeligheden på herude, min elskede arbejdsnarkoman?
Mrs Morobe og hendes niece-
- har siddet og ventet på kommissionen hver dag i denne uge.
Jeg lovede...
Mpilo.
På grund af din sygdom-
- har jeg haft blandede følelser, hvad angår dit fortsatte formandskab.
Hvorfor har du ikke sagt det før?
Desmond Mpilo Tutu, du er uforbederlig!
Den gamle ged er ikke død endnu.
Jeg ved godt, at det betyder meget for mrs Morobe og alle os andre.
Denne Blomfeld... Lavinia vil have mig til at få dig til at love ikke at se ham igen.
Hun siger, at han er meget farlig.
Hun viste mig brevet fra ham. Gud ved, hvad han har i tankerne.
- Han er temmelig snu. - Og derfor bør han ikke få det sidste ord.
Netop derfor bad jeg Varney om at finde hans sag frem.
Kend din modstander.
- Har du læst dette? - To gange.
Leah Nomalizo Shenxane...
Vi har været gift så længe, at jeg næste ikke kan huske hvor længe.
Men for hver dag...
...overrasker du mig mere.
Kom nu hen til geden.
Der er et voldsomt uvejr-
-og du står i regnen under en paraply.
Jeg kommer hen til dig, broder. Hvad siger du så til mig?
Tal!
Jeg efterlader paraplyen...
...og stiller mig hos jer, brødre.
Vær hilset!
Vær hilset.
Med denne skal du tage blod.
Og med det blod kommer du ind i 28-banden.
De vil skrive digte og sange om dig.
For nu er du medlem af 28-banden.
- Vær hilset. - Vær hilset!
- Doktor... - Javel.
- Giv ham tatoveringen. - Javel.
Glem aldrig din rang.
Dit 28 er ikke større end mit 28.
Svigt os ikke, og vær lydig.
Lyv aldrig nogensinde for mig.
Men gør du det, flår jeg hjertet ud af dig.
Så spiser vi det alle sammen.
- Tag den. Vær hilset! - Vær hilset!
Der er mad!
Blomfeld.
Kan du lide min væg, Kruger?
Ja, det kan jeg godt.
Fejlfarverne har gang i noget. Du burde sætte dem på plads.
- Ved du, hvad "Det tabte paradis" er? - En natklub?
Det er et digt, paphoved.
Om mig.
Rend mig i røven.
Ned!
Ned, skidesprællere!
- Det er fandeme mit hus. - Ned!
- Mit hus. - Ned!
Ned. Nu!
- Vil I låses inde, forbandede dyr? - Nej!
- Der er regler her, afskum! - Forstået!
- Hvis regler er det? Hvis regler er det? - Dine!
- Glem ikke det! - Nej!
- Vær hilset, mænd! - Vær hilset!
Iduke er nu blevet en mand!
Ekspræsident F.W. de Klerk indledte med-
- hvad ærkebiskop Tutu kaldte en velformuleret undskyldning.
Apartheid var forkert.
Som leder af Nationalistpartiet siger jeg undskyld-
-til de millioner af sydafrikanere-
- som har fået frataget deres virksomheder, hjem og jord.
De, som måtte udstå skammen ved at blive anholdt for at bevæge sig frit.
- Hansie? - Hvad er der?
Basaren, Melissas skolebasar. Du burde tage med.
De vil undre sig over, hvorfor du ikke er der.
Sanette og Jan kommer.
Jeg sagde, at vi kunne holde en grillfest med børnene.
Grillfest...
Ja, lad os holde grillfest.
En ting må man give de sorte: De har i hvert fald deres lederes støtte.
...til de millioner af sydafrikanere-
- som har fået frataget deres virksomheder, hjem og jord.
De, som måtte udstå skammen ved at blive anholdt for at bevæge sig frit.
Som i årtier, ja, i århundreder-
- er blevet krænket og ydmyget af raceadskillelse.
ANCs juridiske chef, Matthews Phosa, påpegede efterfølgende-
- at de Klerk vidste alt, hvad der foregik-
- i ANCs Quattro Camp i Angola, men intet om Vlakplaas' dødspatruljer.
Så er du tilbage. Du kan ikke få nok, hvad?
F.W. DE KLERK UNDSKYLDER APARTHEID OG DENS FØLGER
Så har du altså pisket det svin. Og hvad så?
Nu kan vi leve i farver.
De siger, at tiden er inde til, at regnbuenationen forenes.
Siger de det?
Du og en hvid fyr i Hout Bay,
Terre'Blanche og AWB sammen med rugbytilhængere?
Sikke en gang mundlort.
Ved De hvad, mr Blomfeld?
Da jeg tog herfra sidste gang-
-tænkte jeg ikke bare:
"Det var det. Nu er det overstået."
Jeg har gennemgået Deres sag nøje.
Og?
Og...
Amnesti for Deres forbrydelse...
...er højst usandsynligt.
De viste ikke Deres ofre nogen barmhjertighed.
Og desuden afslører den ekstreme vold...
...at Deres forbrydelse ikke havde nogen politisk sammenhæng.
Ingen politisk sammenhæng?
Min sammenhæng, som du kalder det-
-går tre hundreder år tilbage.
Da mine forfædre dyrkede jorden og grundlagde byer her-
- krøb dine ud ud af bushen og forsøgte at myrde dem.
Det kalder jeg sammenhæng.
Mit folk blev myrdet af dit.
I Zimbabwe. Det er jeg klar over.
- Det er ét fedt. - Er det virkelig det?
Det ved jeg da ikke. Du er eksperten her.
Deres folk...
...troede på denne lille samfundsnedbrydende bog.
Det er en fin lille bog.
Min yndlingsbog.
Den lærer os følgende:
"...for at udråbe frigivelse for fanger...
...og syn til blinde."
"For at sætte undertrykte i frihed."
Det er fra Lukasevangeliet 4:18.
Deres folk følte sig undertrykt af briterne.
Derfor gjorde de modstand og blev frie.
De skal lære af Deres egen historie-
- at når folk beslutter sig for at blive frie...
...min kære ven-
-kan intet, absolut intet-
-forhindre dem i at blive frie.
Storartet. Meget idealistisk af dig.
Men der er noget, du ikke forstår, fejlfarve.
Noget, som du bare ikke forstår.
Det er aldrig en politisk handling at slå nogen ihjel.
Uanset hvad folk siger.
At slå ihjel er personligt.
Det er altid personligt.
Så enkelt er det.
Du kan vel lide at læse, ikke?
Så tænk over dette:
"Den faste Vilje, Hævnlysten og et Had, som aldrig slukkes-
- et Mod, som aldrig bøjes eller viger, og hvad er der ej mere, som ej kan kues."
"Hellere Konge i Helvede end Træl i Himlen."
Lucifer.
De citerede digtet i brevet.
Hans far var lærer, så han burde vide, at det stammede fra "Det tabte paradis".
Ved du det ikke, er du bare endnu en halvstuderet olding i mine øjne.
Du er en drømmer, det må jeg lade dig. En skide drømmer!
Drømmer? Ja.
Jeg...
I 40 år drømte jeg om at stemme.
Frit, i et frit land.
I mit hjemland.
I 40 år har jeg kæmpet i opposition.
Nu er det endelig gennemført.
Der var den her neutralisering...
Jeg stod der på en veranda, dækket af fejlfarvedes blod, hjernemasse og lort.
Mit hoved dunker, som havde jeg tømmermænd.
Efter likvideringen satte vi ild til.
Jeg kunne høre en stemme i mit hoved, lige så klart som du kan høre mig nu.
Den sagde til mig, at jeg manglede drømme, lidenskab og håb.
"Hvad er livet uden de ting?", spurgte den mig.
"Jeg har lidenskab og drømme!", kan jeg huske, at jeg råbte.
Og alle vennerne var der: Francois, Hansie og drengene fra Hacksaw.
De så på mig gennem flammerne, mens stemmen fortsatte:
"Hvilke drømme?"
Jeg havde drømme!
Jeg havde drømme engang-
-men I møgører stjal dem fra mig.
Hvor gammel-
-var De, da De sluttede Dem til AWB?
Hvad fanden har det med noget som helst at gøre?
Hvor gammel?
Sytten.
Hvad har Det givet Dem, mr Blomfeld?
Treogtredive års had?
Rend mig i røven!
Det er for meget for dig, ikke? Kommissionen. Det er tydeligt.
Jeg er ikke komme for at drøfte det.
Du kan ikke tilgive mig.
Det svækker din tro, ikke sandt?
Jeg har set livets lys blafre og gå ud i så manges øjne.
Det giver stådreng, kan jeg fortælle dig.
Jeg har siddet ved de døendes leje-
-og er ikke fremmed for døden.
Først når kniven trænger ind, tror de ikke på det. De er i chok.
Så accepterer de deres skæbne. Åh ja.
De er taknemmelige, er de ikke?
Nogle gange kan jeg næsten høre dem hviske:
"Tak. Tak skal du have."
Så kom ikke her med din prædiken, din selvretfærdige nar.
Kommissionen har nedbrudt dig og besudlet din tro.
Ikke sandt?
Du kan ikke tilgive udyrene, som du konfronteres med hver eneste dag.
Canceren æder dig levende. Du er færdig, boy.
Kald mig ikke boy igen, Blomfeld!
For ellers...?
Under din maske...
...er du fuld af selvforagt.
Det er nemmere...
...at være vred på verden-
-end at være vred på sig selv.
Det forstår jeg godt.
Da de pågreb Dem, havde De det her på Dem.
Det havde De i en 40 års tid.
Hvorfor dog?
Besøget er forbi.
Hvad skete der?
Og skjul Dem ikke bag Aristoteles, Platon eller Milton.
De har ret. Det har De.
Jeg skal se mig selv i spejlet...
...hver dag.
Det skal De også.
Men De er ingen falden engel-
-og jeg er ikke Gud.
Vi er begge kun... mennesker.
Et spørgsmål:
Hvad ved De om operation Hacksaw?
Jeg sagde, at besøget var forbi, fejlfarve.
De lever i to fængsler, Blomfeld.
Det ene består af beton og pigtråd.
Det andet...
...er meget værre.
For det findes inde i Deres hoved.
"Sit eget Sted er Sjælen-
- i sig selv kan Helved den sig til en Himmel skabe-
-og Himlen til et Helved."
John Milton.
Hvis du skal læse ham, skal du ikke bare håndplukke.
Du skal læse ham ordentligt.
Hvad fanden er det?
Din vej ud af fængslet.
Den kan blive en vej-
-ud af dit eget helvede.
Kom ud, Blomfeld.
Kom ud.
Bliv ikke derinde.
Gud venter på dig.
Kom ud.
Han citerede Milton.
Jeg mistede besindelsen.
Men han har kendskab til Hacksaw.
Uanset hvad Hacksaw var, er det forbundet med Mpho Morobes død.
Blomfeld!
Jeg har tænkt mig at tage en øl, når min vagt er forbi.
Og måske en net lille luder.
Tag dig sammen! Hvad fanden sker der mellem dig og den der fejlfarve?
Tror du, at du kan købe dig til frihed som de andre forrædere?
Du skal fandeme ikke kalde mig forræder!
Er det forstået?
Fejlfarven får ikke andet end medicin af mig.
En ting skal du forstå: Ingen kalder mig for stikker.
Skrid, Francois! Sælg noget pot til 28-banden.
Jeg kan umuligt tro på, præsident de Klerk-
- at mindst en ministers og to politidirektørers udtalelser om-
-at menneskerettighedskrænkelser-
- udelukkende er udtryk for enkeltstående vildfarelser.
Alligevel har vi kendskab til mange statsstøttede drab.
Staten har endnu ikke draget højerestående embedsmænd til ansvar.
Hvad fanden er du ude på, din skide fejlfarve?
Glem det, din luskede fejlfarve. Det lort hopper jeg ikke på.
Hej, fader.
Moster er meget syg.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal stille op.
Hvad er antimon for noget? Jeg tror, at lægen nævnte det.
Det er gift, er jeg bange for.
Det er gift.
Giv ikke op.
Gud ønsker ikke, at du kommer til Ham sådan der.
Hvorfor ikke?
Min sjæl er udtørret som et vissent blad.
Jeg kommer aldrig til at begrave hende.
Hvad kan et enkelt menneske gøre?
Jeg har en ledetråd.
Jeg er håbefuld.
Så vær sød ikke at opgive håbet.
For vi opgiver ikke dig.
Jeg fejlede.
Nej, kære ven.
Du begik bare en lille fejl.
En lille en.
Beklager, Deres nåde. Der er intet, jeg kan gøre.
Står man ikke på listen, kommer man ikke ind, uanset hvem man er.
Det er jo vanvittigt! Ring til fængselsdirektøren.
Direktør, det er yderst vigtigt, at jeg træffer mr Blomfeld.
Deres nåde, jeg fik afslag af fængselsforsorgen.
Jeg kan intet gøre.
Farvel, Deres nåde.
Farvel.
Det var en forgæves rejse.
Nej, jeg fik mødt jer.
Farvel.
Vi skal kontakte fængselsforsorgen, Howard.
Jeg har desværre dårligt nyt. Inkatha har udsendt en pressemeddelelse.
De påstår, at kommissionens udredning er partisk, og at vi er ANCs håndlangere.
På hvilket grundlag?
Der mangler rationel sammenhæng mellem dokumentation og konklusion.
Kan de ikke se, hvilken skade de forvolder?
Mod os alle!
Mod deres eget...
...folk.
Må jeg bede om jeres opmærksomhed? Kommissionen har fået en bombetrussel.
Politiet har desværre bedt os om at indstille dagens møde.
Ærkebiskoppen vil tale med Dem.
Vær venlig at gå forsigtigt til ham. Jeg har aldrig se ham så nedslået før.
Jeg vender straks tilbage.
Biskop?
- Bombetrussel? Hvad bliver det næste? - Ja, hvad bliver det næste?
Inkatha har offentligt kritiseret-
-præsident Mandelas integritet.
Det er lige, hvad vi manglede. Stammemodsætninger.
Biskop...
Hele dette foretagende risikerer at bryde sammen.
Er det ikke rigtigt?
Jeg ved det ikke, Alex.
Det må du fortælle mig.
Jeg ved det bare ikke...
Herre, hvorfor taler Du ikke til mig?
Giv mig et tegn.
Mpilo...
Åh, min egen.
Kan du huske, dengang børnene ville lege på denne strand-
- men det var kun tilladt for hvide mennesker?
De ville så gerne bade. Jeg kan huske udtrykkene i deres ansigter.
Det gjorde mig så vred.
Ja, og ydmyget.
Jeg følte nøjagtigt det samme forleden dag i Pollsmoor.
Jeg forstår.
Pollsmoor.
Det mindede mig om, da jeg var lille og gik til skole sammen med min far.
Når vi gik forbi det hvide område, så jeg min fars udtryk-
-når han skulle vise sit pas til politiet-
- mens de råbte ad ham og kaldte ham grimme ting.
Og han fandt sig i det for min skyld.
Og jeg...
Jeg stod der bare.
Jeg kunne ikke fjerne hans ydmygelse.
Jeg svigtede ham.
Jeg svigtede ham, Leah.
Måske har den fortabte sjæl i Pollsmoor ret.
Jeg er måske bare...
...en gammel bedrager.
Forblændet og...
...uværdig.
- Du er jo tosset, Mpilo! - Overhovedet ikke.
Hvad er det, du siger?
Du har tilegnet hele dit liv til at forsvare andres værdighed.
Du har aldrig givet op.
Du kan ikke give op nu. Det er udelukket.
Ja.
Så meget had.
For hvad dog?
For hjernespind.
Hr. Pollsmoor undervurderede dig fuldstændigt.
Fuldstændigt.
I får denne rulle og den her-
- hvis I nakker Blomfeld, og I bliver fredet i en måned.
- Hvorfor vil du have Blomfeld myrdet? - Han er en skide boer.
Det er godt for jer, hvis han forsvinder. Han vil have jeres territorium.
Gør det snart.
Benjy!
Let røven, for fanden! Du lader mig vente!
Vær hilset!
Jeg bærer mine to gyldne stjerner. Et bånd.
En grøn og rød jakke. Og endelig:
Mine sorte støvler.
Her, general.
- Ved du, hvad det her er? - En dødskniv, general.
Jeg vil have dig til at dræbe den der skide Blomfeld. Hører du?
Hvornår skal jeg gøre det?
Det får du at vide, når jeg er tilbage igen.
Vær hilset.
Ud med dig.
Vær hilset!
Du skal fandeme ikke lytte! Det er sgu altid det samme.
Ud herfra!
Ud!
Kan du lide at blive kneppet? Kan du?
Tror du, at jeg kan lide det, eller hvad?
Tror du, at jeg kan lide at kneppe dig hele tiden?
Tror du, at jeg kan lide det? Rend mig i røven!
Kan jeg hjælpe dig med noget, fejlfarve?
Er du Blomfeld?
Hvad vil du?
Hvad vil du, spurgte jeg!
Dette er en dødskniv.
- Du ved godt, hvad der skal ske nu, ikke? - Jo.
- Hvad sagde du? - Jo. Jeg ved det godt, sagde jeg.
Det er modigt af dig at forsøge at likvidere mig.
Hvad har jeg gjort dig?
Noget fra fortiden? Mod din familie måske?
Hvorfor gjorde du det?
Jeg har fået penge for at dræbe dig.
- Vis mig dine mærker. Af med trøjen! - Jeg har ingen.
Hvorfor ikke?
- Hvorfor har du ingen 28-tatoveringer? - Jeg er ikke soldat endnu.
Det tænkte jeg nok.
- Hvor gammel er du? - Sytten år.
Sytten.
Hvorfor har de sendt dig?
Ingen har sendt mig.
Du vil altså være en mand og blive en del af broderskabet?
- Hvor længe skal du sidde her? - I fire år.
Slå mig ihjel, og du får 20.
- Vil du det? - Nej, det vil jeg ikke.
Er du Mogomats tæve? Er du hans tjener?
Du er på skideren, er du. Du er som en rotte i en labyrint.
Hvad hedder du?
Mboweni, Benjamin.
Er du tsonga?
Det er min far. Han kommer fra Mpumalanga.
- Hvad mon de vil gøre med dig nu? - De vil slå mig ihjel.
De vil med sikkerhed slå dig ihjel.
Ja, det vil de.
- Jeg kommer tilbage med en af jeres mænd. - Tager du vores kvinder nu, Blomfeld?
Nej, han stak mig. Mand mod mand.
I kan forsøge at nakke mig. Det kan I helt sikkert.
Men så ryger der et par næser, ører og pikke med i faldet.
I hader mig alle sammen for det, som jeg har gjort mod jeres folk.
Jeg suger jeres had til mig.
Det nærer mig.
Og du hader mig for de grusomme ting, som vi har gjort i fællesskab.
Ro på.
Har denne dreng en far?
Er der nogen, som vil tage sig af ham?
Ja, han har en far.
Jeg vil tage mig af ham.
Ro på, drenge.
Vent!
Benjamin.
Vi har intet udestående med ham.
Han er en landsbydreng.
Fængselsbetjent, du skal holde op med dit lort. Hører du?
Jeg har allerede advaret dig. Der er ingen aftale. Er det forstået?
Kæmp dine egne kampe.
Giv Blomfeld noget at drikke.
Lad mig tilbyde dig en tår, Blomfeld.
Det kan du godt glemme, fejlfarve.
- Er Howard gået? - Ja.
Hr. Pollsmoor er et håbløst tilfælde. Du har vel ikke sendt Howard derhen?
Nej, det har jeg ikke.
Jeg vil lære min fjende at kende. Det har Leah lært mig.
- Noget nyt om mrs Morobe? - Kefilwe sagde, at hun er udskrevet.
Godt.
Fader.
- Har du det bedre nu? - Ja.
Forleden aften blev jeg rasende på Gud.
Jeg spurgte Ham:
"Hvordan kan du lade disse ting ske?"
Jeg skældte Gud ud, fordi Han ikke viste verden, hvem der bestemmer.
"Er det Dig, der bestemmer, Gud?", spurgte jeg Ham.
Men så gik det op for mig-
- at det var Hans måde at få mig til at holde op med at have ondt af mig selv.
- Mrs Van den Bergh? - De er meget punktlig, mr Varney.
De sagde, at De ville komme kl. 11, og klokken er 11.
Kan De huske en mand, der hed Piet Blomfeld?
De ser ud, som om De kunne trænge til en kop te. Kom indenfor.
Væk med jer!
De tror, at de er schæferhunde.
Er det blod? Du skal bruge eddike til at fjerne blod.
Du skal bruge eddike, sagde jeg.
Syren opløser blodet.
Skrub.
Det er heldigt for dig, at du er her. Dette sted er bedre end en skole.
Først lærer du, hvem du er.
Så skal du lære, at kun du kan forandre dig selv.
Forstår du det?
Jeg lovede at tage mig af dig, men alt andet...
...vil jeg skide på.
Jeg har sagt, at du ikke må komme her!
Det er fra Pollsmoor.
Ja?
Ærkebiskop...
De pisser i bukserne i helvede, når de hører, hvad jeg har tænkt mig at gøre.
Kom, og besøg mig.
Ja, jeg vil fortælle om en vis grillfest, og hvad vi gjorde efter et par glas.
Du kommer til at ønske, at du aldrig havde hørt det.
Bagefter kan du godt glemme mig. Så har du fået, hvad du kom for.
Jeg kommer i morgen.
Sikke et forbandet rod.
Lad mrs Morobe vide, at Blomfeld er parat til at tale.
Her er mit testamente.
Bare for en sikkerheds skyld, hvis du forstår, hvad jeg mener.
Vil du sende det personligt for mig, uden for fængslet?
Ja.
De flyttes til højsikkerhedsafdelingen. Der er De i sikkerhed.
I sikkerhed? Javel.
Det må vi håbe.
Mr Varney?
Mr Varney!
- De glemte avisudklippene. - Tak.
Der er noget, som jeg ikke har fortalt.
Efter skyderiet...
De må forstå, at Rian Blomfeld, Piets far, var et snæversynet uhyre.
Bagefter tævede han Piet så voldsomt-
- at han brækkede armen. Så flyttede familien til Zimbabwe.
Der blev Piet sent på en hvid kostskole. Han var kun ti år.
Han var der ikke, da hans familie blev myrdet.
Hævn, tænkte folk. Han påtog sig skylden for det hele.
Jeg håber, at De kan hjælpe Piet. Kan De det?
Det håber jeg.
Farvel, mrs Van den Bergh. Held og lykke.
Så kommer han på besøg i morgen?
Hvem? Hvem kommer på besøg?
Den der fejlfarvede ærkebiskop. Han skal besøge Blomfeld.
Han fik fængselsforsorgen til at underkende direktøren.
Blomfeld pisser på mig.
Hvad er det med dig og Blomfeld?
Vi var i den samme dødspatrulje.
Vi blev anholdt, og jeg gik under jorden.
Vi har kendt hinanden længe.
Meget længe. Til og med før Vlakplaas.
Chefen gav os personligt ordrer.
Den satan!
"Det er ham, som dyppede i fadet sammen med mig, der vil forråde mig."
Det kan du fandeme bande på, makker. Sladrer han, er jeg færdig.
Pis. Jeg har aldrig troet om ham, at han var stikker!
- Direktøren har sat ham i J-fløjen. - Javel?
Det kan sgu ikke redde ham.
- Hvad vil du gøre, fængselsbetjent? - Stoppe det. Der har jeg stadig venner.
De handler sgu hurtigt. Det må jeg lade dem.
Så er det opgørets time.
Men I skal brænde i helvede med mig. Det forsikrer jeg.
Intet begær at opfylde. Ingen bønner eller tiggeri.
Underkast dig aldrig. Giv aldrig op.
Lad dem komme an. Bare lad dem komme an, for fanden!
Hvordan føles det så at blive røvrendt?
Troede du, at du kunne sladre?
Jeg er den, jeg er.
Vi ses i helvede, din forbandede forræder!
Hansie!
Det var den tid på måneden for pigen, så vi flåede alt tøjet af hende.
Vi tvang hende til at stå med hænderne over hovedet-
- mens blodet flød ned ad hendes lår, for at nedbryde hende.
Hendes kæreste, Siswe Nxumalo, lå stadig bedøvet bag i varevognen.
Nogle af drengene, Hansie Coetzee, Francois Schmidt og nogle andre-
- gik for at hente dæk og brænde til bålet.
Så gik Rensberger tilbage til gården og hentede øl og bøffer.
Jeg gik ind i hytten.
Pigen havde bundet en plastikpose om livet for at dække sig.
Den dækkede ikke meget.
Jeg fik hende til at knæle.
Jeg havde en Makarov med lyddæmper.
Jeg rettede den mod hendes baghoved-
-og skød hovedet af hende.
Sluk for det!
Vi tager en pause på ti minutter.
Mens vi ventede på, at ligene brændte, åbnede vi...
...et par øl, og vi holdt...
Nogen sagde, at vi skulle...
Vi holdt grillfest.
De to unge mennesker...
Disse børn var lige blevet myrdet...
Og I holdt-
-mens ligene brændte-
-grillfest?
En grillfest.
Ja.
Gud hjælpe mig...
Var min datter en statsfjende?
På hvilken måde?
Jeg ved, at De ikke kan få Deres datter tilbage...
Det ville jeg ønske.
Med Gud som mit vidne, mrs Morobe.
Det er det eneste, som jeg ønsker.
Jeg fortjener at blive straffet.
Jeg har mistet retten til at leve.
Men jeg kan ikke gøre det ugjort, selvom jeg ville ønske, at jeg kunne.
Jeg kan ikke bede Dem om at glemme det.
Og jeg...
Jeg kan ikke bede Dem om at tilgive mig. Jeg kan bare ikke...
Jeg kan ikke tilgive mig selv.
Jeg kan ikke sige andet, end at jeg...
Jeg er så...
...uendeligt ked af det, jeg har gjort.
Rejs Dem, mr Coetzee.
De berøvede mig-
-for det fineste, jeg havde i mit liv.
Så overlod De mig til døden, som De gjorde med de to børn.
De myrdede ikke min datter personligt.
Men De fandt aldrig modet i Deres hjerte-
-til at beskytte hende.
En teenagepige i Deres vold.
De forsøgte ikke engang.
Sikke et lille menneske De er.
Se på mig, mr Coetzee!
Når jeg hører Dem tale om min datters død-
- mærker jeg en trang i mit hjerte til at dræbe Dem.
Det er, hvad en mor føler i sit hjerte!
Ja.
Jeg vil dræbe Dem, præcis som De myrdede hende.
Kan De se, hvad De har gjort?
Men jeg vil ikke tilsmudse min datters bortgang-
-med hævn og død.
For hun var smuk.
For smuk til at lade det grimme overtage hendes minde.
Mr Coetzee.
Min datter ser ned på os nu.
Jeg kan mærke det.
Hun tilbyder os en chance-
-for at starte om igen.
For at De kan gøre det godt igen-
-og blive et større menneske.
Og for at jeg...
...skal kunne leve igen.
Jeg gør dette for hendes skyld.
Hansie Coetzee...
Lad hende se os viske tavlen ren.
For hendes skyld.
Benjamin.
En fornøjelse at møde dig.
- Ved du, hvorfor du er her? - Handler det om Blomfeld?
Ja, det handler om Blomfeld.
Blomfeld, ja. Direktør?
- Hej, Benjamin. Hvordan har du det? - Godt, hr. direktør.
Bare rolig. Fængselsforsorgen vil flytte dig fra fængslet.
Men før det vil jeg læse den sidste del af Piet Blomfelds testamente op for dig.
"Jeg ejer kun ragelse, bortset fra min udgave af 'Det tabte paradis'."
Den skal Benjamin Mboweni have.
Jeg har lidt penge i Witwatersrand Bank.
Jeg efterlader dem til dig, Benjamin. De er dine nu.
Du må forstå, at dette ikke er en undskyldning, men en godtgørelse-
- for at befri dig fra det, som dit folk har måttet udstå.
Jeg ville tale med Dem.
Sæt Dem ned.
Jeg er kommet for at takke Dem.
For det, som De har gjort.
For at have spredt lys i mørket.
De er en modig kvinde, mrs Coetzee.
Jeg...
Jeg hadede Dem i begyndelsen.
Naturligvis. Det er lige så nemt at hade mig, som at elske mig.
Jeg tror bare... Jeg har vist levet i lykkelig uvidenhed.
Nu spørger jeg mig selv, hvordan jeg kunne lukke øjnene for det.
Jeg tænker ikke kun på Hansie, men på alt det, som er foregået.
Jeg foregav, at det ikke fandt sted.
Men jeg vidste det godt.
Det betyder nok ikke det store...
...men jeg vil sige undskyld.
Hvorfor skulle det ikke betyde det store at sige undskyld?
Det er nok, fordi jeg anser mig selv for at være et dårligt menneske-
- og for at De ikke skal tro, at dette er hvide tårer.
Heldigvis er tårer farveløse.
Og jeg tror, at De har brug for et knus.
Lige som alle os andre.
- Hvorfor gjorde du det? - Det må du undskylde.
De sidste to år har været hårde for dig.
Men du skal vide, at jeg aldrig har taget dig for givet. Aldrig.
Din gamle ged...
- Beder du om min tilgivelse? - Ja, det vil jeg tro.
Se, sikke et smukt syn.
Ja, havet og alle dets farver. Jeg har altid elsket dem.
Nej, jeg mener stranden her.
Vores strand.
"Tilgivelse og helbredelse er afgørende for et retfærdigt og barmhjertigt samfund,
som så mange har lidt og ofret deres liv for.
Sandhedskommissionen var en begyndelse, ikke en afslutning." Desmond Tutu.
Historien bygger på virkelige hændelser.
Hændelser, personer og tidslinjer er ændret af dramatiske hensyn.
Visse personer er helt eller delvist fiktive.
Oversættelse: Dorte Langberg