Jeg er ikke redd dem.
Verden er en annen.
Jeg merker det i vannet.
Jeg kjenner det i jorden.
Jeg lukter det i luften.
Mye som engang var, -
- er nå tapt.
For ingen som nå lever har minne om det.
RlNGENES HERRE
Det begynte dengang de mektige ringene ble smidd.
Tre ble gitt til alvene.
Udødelige, og de viseste og vakreste av alle.
Syv til dvergekongene.
Mestere i gruvedrift og smedkunst i sine store fjellhaller.
Og ni, -
- ni ble forært menneskeslekten, -
- som framfor alle ønsker makt.
For i disse ringer var bundet makt til å styre hvert folkeslag.
Men alle ble de narret.
For enda en ring ble smidd.
l landet Mordor, -
- i flammehavet på Dommedagsfjellet, -
- smidde den onde Sauron i hemmelighet en herskerring -
- til å styre de andre med.
Og i denne ringen støpte han inn sin grusomhet, sin ondskap, -
- og sin vilje til å dominere alt levende.
En ring til å styre dem alle.
Og ett etter ett -
- falt Midgards frie land inn under ringens herredømme.
Men noen var det som sto i mot.
En siste allianse av mennesker og alver gikk mot Mordors hærskarer.
Og ved foten av Dommedagsfjellet -
- kjempet de for Midgards frihet.
Seieren var innen rekkevidde.
Men makten i ringen -
- kunne ikke betvinges.
l dette øyeblikk var det, -
- da alt håp var svunnet hen, -
- at lsildur, kongens sønn, tok opp sin fars sverd.
Sauron, fienden til de frie folk i Midgard, var beseiret.
Ringen var nå i lsildurs eie.
Slik fikk han denne ene sjansen til å beseire det onde for all tid.
Men menneskesinnet -
- er lett besnæret.
Og herskerringen har sin egen vilje.
Den forrådte lsildur -
- og lurte ham i døden.
Og slikt som ikke burde glemmes, -
- var nå gått tapt.
Historie blir legende, -
- og legende blir til myte.
Og i 2500 år -
- vites intet om ringen.
Helt til sjansen bød seg, -
- og den besnæret en ny bærer.
Min kostelige.
Ringen kom til krypet Gollum, -
- som førte den med seg dypt inn i hulene under Tåkefjellene.
Og der overveldet den ham.
Den kom til meg.
Min egen. Min kjære. Min egen.
Min kostelige.
Ringen skjenket Gollum et unaturlig langt liv.
l 500 år forgiftet den sinnet hans.
Og i Gollums skumre hule ventet den.
Mørket ség atter inn i skogene.
Rykter spredte seg om en skygge i øst.
Tisking om navnløs frykt.
Og herskerringen fornemmet -
- at dens tid nå var inne.
Den forlot Gollum.
Men noe skjedde, som ringen ikke hadde planlagt.
Den havnet hos den mest utenkelige av dem alle.
Hva er dette?
En hobbit. Bilbo Lommelun fra Hobsyssel.
En ring!
Borte!
Min kostelige er borte!
For den tid er snart inne -
- da hobbiter vil forme vår alles skjebne.
Den 22. september i året 1 400.
Etter Hobsyssel-tidsregning.
Lommekroken, Hobbitun, Vestfjerdingen...
Hobsyssel.
Midgard.
l vår verdens tredje tidsalder.
RlNGENS BRORSKAP
Dit og tilbake igjen.
En hobbitfortelling
Av Bilbo Lommelun.
Jaha...
Hvor skal jeg begynne?
Å A jo!
Vedrørende -
- hobbiter.
Hobbitene har levd og dyrket jorden i Hobsyssel i hundrevis av år, -
- godt fornøyde med å overse og bli oversett -
- av store folks verden..
l Midgard, som er fullt av alle slags rare skapninger -
- må jo hobbitene virke nokså ubetydelige.
Hobbitene er hverken berømte eller store krigere, -
- ei heller regnes de blant de spesielt kloke.
Frodo! Det er noen på døra!
Enkelte har faktisk påpekt -
- at hobbitenes eneste lidenskap dreier seg om mat.
Nokså urettferdig -
- ettersom vi også er svært opptatt av ølbrygging -
- og røyking av pipegress.
Men det vi virkelig elsker, -
- er fred og ro -
- og god, velpløyd jord.
For alle hobbiter deler kjærligheten til det som gror.
Andre synes sikkert ay livet vårt er underlig.
Men i dag av alle dager har det gått opp for meg:
Det er ikke dumt å glede seg over et enkelt liv.
Frodo! Døra!
For svingende! Hvor er den gutten?
Du er sen.
En trollmann er aldri sen, Frodo Lommelun.
Ei heller for tidlig. Han kommer akkurat når han mener å gjøre det.
Fantastisk å se deg igjen, Gandalv.
Du trodde vel ikke at jeg ville gå glipp av din onkel Bilbos bursdag?
Hvordan har den gamle skurken det?
Jeg hører han skal holde et meget spesielt selskap.
Du kjenner Bilbo. Han har satt alt på ende.
Da er han nok fornøyd.
Halve Hobsyssel er invitert. Og resten kommer uansett.
Og livet i Hobsyssel fortsatte omtrent som i forgangen tid.
Ting kommer og går, og forandringer skjer langsomt.
Om de skjer i det hele tatt!
Ting i Hobsyssel er skapt for å vare -
- og gå fra et slektledd til neste.
Det har alltid bodd en Lommelun under åsen -
- i Lommekroken.
Og slik vil det alltid være.
Sant å si har Bilbo vært litt rar i det siste.
Litt mer enn vanlig, mener jeg.
Han driver og stenger seg inne på arbeidsrommet -
- og studerer gamle kart i timevis når han tror jeg ikke ser det.
Hvor er den?
Han pønsker på noe.
Javel da. Bare behold hemmelighetene dine!
Jeg vet at du har noe å gjøre med det.
Før du kom, var vi Lommeluner svært godt ansett.
lngen eventyrligheter, og vi gjorde aldri noe uventet.
Om du sikter til episoden med dragen, så var jeg knapt innblandet.
Jeg puffet bare onkelen din ut av døren.
Du ble iallfall stemplet som fredsforstyrrer!
Jaså?
Gandalv! Gandalv!
Fyrverkeri, Gandalv!
Gandalv!
-Jeg er glad du er tilbake. -Jeg også, gutten min.
Jeg også.
ADGANG KUN FOR FESTDELTAKERE
Nei takk! Ikke flere gjester, gratulanter og fjerne slektninger!
Hva med svært gamle venner?
Gandalv?
-Bilbo Lommelun! -Kjære Gandalv!
Godt å se deg. 1 1 1 år gammel. Hvem skulle trodd det?
Du er ikke blitt en dag eldre!
Kom inn!
Velkommen!
Te? Eller kanskje noe sterkere?
Jeg har et par flasker Fiin Gammel Vingaard igjen. 1 296.
Meget godt år. Nesten like gammel som meg.
Lagt på flaske av min far. Skal vi ikke åpne en?
Bare te, takk.
Jeg ventet deg sist uke.
Men du kommer og går som du vil. Slik du alltid har.
Jeg er litt uforberedt, dessverre. Det er bare kald kylling og pickles.
Vi har noe ost her. Nei, den duger ikke.
Bringebærsyltetøy, en epleterte.
Men ikke mye til dessert, er jeg redd. Å, jo, vi klarer oss.
Ensomfjellet
Jeg kan lage noen egg...
-Bare te, ellers takk. -Vel, greit.
-Vil du ha meg unnskyldt? -Ja da, alt i orden.
Bilbo Lommelun!
Jeg er ikke hjemme!
Det er Lommelunene fra Sekkeby!
-Jeg vet du er der! -De er ute etter huset.
De tilgir ikke at jeg lever så lenge!
Jeg må vekk fra denne hersens slekten, -
- som aldri gir meg et øyeblikks fred!
Jeg vil se fjell igjen. Fjell, Gandalv!
Og finne meg et fredelig sted der jeg kan skrive boken ferdig. Teen!
-Du gjør som planlagt? -Ja, alt er tatt hånd om.
Alle detaljer under kontroll.
Takk.
Frodo mistenker noe.
Selvsagt, han er en Lommelun, -
- ikke noen treskallet Strammergjord.
Du vil fortelle ham det, ikke sant?
-Ja da. -Han er svært glad i deg.
Jeg vet.
Han ble sikkert med om jeg bad ham.
Jeg tror at innerst inne, så er Frodo fremdeles glad i Hobsyssel.
Skogene, markene.
Småelvene.
Jeg er gammel, Gandalv.
Jeg vet man ikke ser det, -
- men jeg begynner å merke det i hjertet.
Jeg kjenner meg så tynn.
Strukket, på et vis, -
- som tynnskrapt smør på brødskiven.
Jeg behøver en ferie. En meget lang ferie.
Og jeg kommer vel neppe tilbake.
Faktisk, så gjør jeg ikke det.
Gammel-Tobby. Fineste urten i Sørfjerdingen.
Gandalv, gamle venn, -
- dette blir en minneverdig aften.
Hallo, hallo.
Hyggelig å se dere. Velkommen.
Kom an, Sam, be Rosie om en dans.
-Jeg tar heller en øl til. -A nei da, det gjør du ikke.
Kom igjen.
Og der var jeg, -
- fanget av tre enorme troll.
Som kranglet om hvordan de skulle tilberede oss.
Om vi skulle grilles på spidd, -
- eller om de skulle sette seg på oss, en etter en.
De brukte så lang tid på å krangle og på hvorfor og derfor, -
- at solrenningen krøp opp over tretoppene -
-og gjorde dem til stein, alle tre.
Fort!
Fyr løs!
Nei, den store.
Så hyggelig å se deg. Velkommen!
Er det dine barn alle sammen?
Bevares! Du har vært produktiv!
Bilbo!
-Lommelunene fra Sekkeby! -Fort! Gjem deg!
Takk, gutten min!
Du en fin gutt, Frodo!
Jeg er svært egoistisk.
Det er sant. Veldig egoistisk.
Det var ikke av veldedighet jeg tok vare på deg da dine foreldre døde.
Det skyldtes nok at du, av alle mine tallrike slektninger, -
- viste ekte pågangsmot. -Har du smakt på Gaffers hjemmebrygg?
Nei...
Jo, men det er ikke poenget. Poenget, Frodo, -
- er at du er en fin gutt.
-Klar! -Den skal stå i bakken!
-Den er i bakken. -Utenfor!
Det var din idé!
-Bilbo! Pass for dragen! -Drage? Sludder.
Det har ikke vært drager her på de siste tusen år.
-Det var flott. -La oss hente en til!
Muntiadok, Brennibukk og Peregrin Tók.
Burde jeg vel ha visst.
Tale, Bilbo!
Tale!
Kjære alle Lommeluner og Plumknoller, -
- Tóker og Brennibukker, -
- Karemolder og Trinder, -
- Hornblåsere, -
-Butteler, -
- Strammergjorder -
- og Strunkfoter. -Strunkføtter!
l dag er det min 1 1 1-års fødselsdag!
Gratulerer!
Men dessverre, 1 1 1 år er altfor kort tid til å leve blant -
- slike eksellente og fortreffelige hobbiter.
Jeg kjenner ikke halvparten av dere halvt så godt som jeg gjerne ville, -
- og jeg liker mindre enn halvparten av dere halvt så godt som fortjent.
Jeg har mitt å gjøre.
Jeg har utsatt det altfor lenge.
Jeg beklager å si at nå er det slutt!
Nå drar jeg.
Farvel til dere alle.
Ha det bra.
Du synes vel at det var fryktelig smart.
Kom an, Gandalv. Så du ansiktene deres?
Det er mange magiske ringer her i verden, og ingen bør brukes uvettig.
Det var bare for moro skyld.
Du har vel rett, som vanlig.
Du holder et øye med Frodo, ikke sant?
To øyne. Når jeg kan avse dem.
Jeg etterlater alt til ham.
Hva med denne ringen din? Blir den også igjen?
Ja da.
Den er i en konvolutt der på peishyllen.
Nei. Vent. Den er -
- her i lommen.
Det var da underlig?
Tja, hvorfor ikke, egentlig?
Hvorfor ikke beholde den?
Jeg synes du skal legge igjen ringen, Bilbo.
Er det så vanskelig?
Vel, både nei -
- og ja.
Nei, jeg liker ikke å skille meg fra den. Den er min! Jeg fant den!
-lngen grunn til å bli sint. -Det er din skyld om jeg er det!
Den er min.
Min egen.
Min kostelige.
Kostelige?
Den er kalt det før, men ikke av deg.
Hva angår det deg hva jeg gjør med mitt?
Jeg tror du har hatt ringen mer enn lenge nok.
-Du vil ha den selv! -Bilbo Lommelun!
Ta meg ikke for å være en billig taskenspiller!
Jeg prøver ikke å rane deg.
Jeg prøver å hjelpe deg.
l hele ditt lange liv har vi to vært venner.
Stol på meg, slik du engang gjorde.
Gi slipp på den.
Du har rett, Gandalv.
Ringen må gå videre til Frodo.
Det er sent. Veien er lang. Ja, det er på tide.
Bilbo!
Ringen er fremdeles i lommen din.
Jeg har tenkt ut en slutt på boken min:
Og så levde han lykkelig -
- til sine dagers ende.
Og det skal du ganske sikkert, kjære venn.
Farvel, Gandalv.
Farvel, kjære Bilbo.
Og veien bare går og går.
Til vårt neste møte.
Den er min. Min egen.
Min kostelige.
Gåter skjult i mørke.
Bilbo! Bilbo!
Min kostelige.
Kostelig.
Han har dratt, ikke sant?
Han har snakket om å dra så lenge.
Jeg trodde ikke at han kom til å gjøre det.
Gandalv.
Bilbos ring.
Han dro for å slå seg ned hos alvene.
Han etterlot Lommekroken til deg.
Og ellers alt han eide.
Ringen er din nå.
Legg den et sted ute av syne.
-Hvor drar du? -Jeg har ting å se til.
-Hvilke ting? -Spørsmål.
Spørsmål jeg må ha svar på.
Du har jo nettopp kommet. Jeg skjønner ikke.
lkke jeg heller.
Hold den hemmelig.
Hold den trygt.
Hobsyssel!
Lommelun!
Å Aret 3434 i det andre tideverv.
Her følger opptegnelsene om lsildur, Høykonge av Gondor, -
- og om hvordan ringen ble funnet.
Den er min nå. Den ypperste ringen.
Den skal være arvegods i mitt rike.
Alle av min ætt skal bindes av dens skjebne, -
- for jeg ønsker den ingen skade.
Den er meg kostelig, -
- skjønt dens pris var smertefull.
Tegnene begynner å viskes ut.
Skriften, som først var klar som den rødeste flamme, er knapt synlig.
En hemmelighet, som nå bare ild kan vise.
Hobsyssel.
Lommelun.
Det er ingen Lommeluner her omkring. De bor i Hobbitun!
Den veien.
Jeg vil drukne min sorg
vende hjem til min borg
men ennå er det langt igjen.
Jeg lytter til regnets sus
og elvens mektige brus
Men bedre enn regn og frådende elv
er et krus med skummende øl!
Det har vært rare folk på ferde.
Dverger og andre skumle fremtoninger.
Det brygger til krig.
Det kryr av vetter i fjellene.
Det er bare barneskrøner.
Du blir snart som gamle Bilbo Lommelun. Det rablet for ham.
Unge hr Frodo her, det rabler for ham også.
-Og stolt av det. -Skål, Gaffer!
Det raker ikke oss hva som skjer utenfor grensene våre.
Pass deres egne saker, så går alt greit.
-God natt, gutter. -God natt.
God natt, det gylne ølets fagre jomfru.
Pass på hvem du innsmigrer deg hos!
Slapp av. Rosie vet hvordan en idiot ser ut.
Gjør hun?
-God natt, Sam. -God natt, hr Frodo.
Er den skjult? Er den trygg?
Hva gjør du?
Rekk frem hånden, Frodo.
Den er ganske kald.
Hva ser du?
Kan du se noe?
lngenting.
lngenting å se.
Vent.
Det er noen merker.
Det ser ut som alvisk. Jeg klarer ikke å lese det.
Det er få som kan.
Det er på Mordors språk, som jeg ikke vil ytre her.
-Mordor. -På alltungemålet står det:
Én ring skal styre dem alle.
Én ring skal finne dem.
Én ring skal betvinge dem.
Og i mørket binde dem.
Dette er herskerringen, -
- smidd av Den onde Sauron i Dommedagsfjellets flammehav.
Og tatt fra Saurons egen hånd av lsildur.
Bilbo fant den.
l hulen til Gollum.
l 60 år lå ringen trygt hos Bilbo, -
- og ga ham et langt liv og bremset alderdommen.
Men ikke nå lenger, Frodo.
Ondskapen rører seg i Mordor.
Ringen har våknet.
Den hører sin herres kallen.
Men han ble jo drept.
Sauron ble drept.
Nei, Frodo.
Saurons sjel overlevde.
Livskraften hans er bundet i ringen, og ringen klarte seg.
Sauron er vendt tilbake.
Orkene hans er mangedoblet.
l Mordor er festningen hans, Barad-dûr, gjenoppbygd.
Sauron behøver bare denne ene ringen for å dekke landene med nytt mørke.
Han søker etter den.
Søker den. Alle hans tanker dreier seg om den.
For over alt annet higer ringen -
- etter gjenforening med sin herres hånd.
De er én, -
- ringen og dens onde herre.
Frodo, -
- han må aldri finne den.
Neivel.
Vi legger den vekk. Vi holder den skjult. Og snakker aldri om den mer.
lngen vet vel at den er her?
Gjør de, Gandalv?
Det er en til, som visste at Bilbo hadde ringen.
Jeg har lett etter krypet Gollum over alt.
Men fienden fant ham først.
Jeg vet ikke hvor lenge de torturerte ham.
Men blant all endeløs skriking og babling hørte de to ord:
Hobsyssel!
Lommelun!
Hobsyssel.
Lommelun.
Det vil jo lede dem hit!
Hvem der?!
-Ta den, Gandalv! Ta den! -Nei.
-Du må ta den -lkke by meg denne ringen!
-Jeg gir deg den! -lkke frist meg, Frodo!
Jeg tør ikke ta den.
lkke engang for at den skal være i sikkerhet.
Forstå dette, Frodo.
Jeg ville bruke den, ut fra et ønske om å gjøre godt.
Men i meg ville den finne makt mer fryktelig enn tenkes kan.
-Men den kan ikke bli i Hobsyssel! -Nei.
Nei, det kan den ikke.
Hva må jeg gjøre?
-Du må dra. Og det snart -Hvor? Hvor skal jeg dra?
Kom deg ut fra Hobsyssel. Dra til landsbyen Bri.
Bri.
-Hva med deg? -Jeg skal vente på deg -
- i vertshuset Den steilende ponni.
-Og der er ringen trygg? -Jeg vet ikke, Frodo.
Jeg har ingen svar.
Jeg må snakke med Ordensherren min. Han er mektig og vis.
Stol på meg, Frodo. Han vet nok hva vi må gjøre.
Og bruk ikke navnet Lommelun når du reiser herfra.
For det navnet er ikke trygt utenfor sysselet.
Reis bare om dagen. Og hold deg utenfor allfarvei.
Jeg reiser like lett i skog.
Min kjære Frodo.
Hobbiter er virkelig forbløffende vesener.
Man kan lære seg alt om dem på en måneds tid.
Og allikevel, etter 1 00 år kan de fremdeles overraske en.
Ned.
Nei, så søren, Sam Gamgod! Har du smuglyttet?
Hverken smuget eller lyttet. Bare klippet gresset under vinduet.
Litt sent for randklipping nå!
-Jeg hørte høye stemmer. -Hva hørte du? Snakk!
lkke noe viktig! Noe om en ring, en ond fyrste og verdens ende.
Vær så snill, mester Gandalv, ikke gjør meg noe.
lkke troll meg til noe skrekkelig.
Nei?
Kan hende ikke.
Jeg har bedre bruk for deg.
Kom, Gamgod. Hold følge.
Vær forsiktige, begge to.
Fienden har mange spioner i sin tjeneste.
Fugler, dyr.
Er den trygg?
Sett den aldri på, -
- for Mørkets lakeier vil dras mot kraften i den.
Husk alltid, -
- at ringen vil prøve å komme tilbake til sin mester.
Den ønsker å bli funnet.
Her er det.
Her er hva da?
Tar jeg bare ett skritt til, -
- så er jeg lenger hjemmefra enn jeg noensinne har vært før.
Kom nå, Sam.
Husk hva Bilbo pleide å si:
Det er skumle saker, Frodo, å gå ut av døren.
Du slår inn på veien, og passer du ikke på hvor du går, -
- er det umulig å spå hvor du ender.
Sam!
Trealver!
De skal til havnen bortenfor de hvite tårn.
Til De grå vidder.
De forlater Midgard. Og kommer aldri tilbake.
Jeg vet ikke hvorfor -
- det gjør meg så bedrøvet.
Overalt hvor jeg legger meg får jeg en skitten rot i ryggen.
Lukk øynene -
- og tenk deg at du ligger i din egen seng -
- på en bløt madrass med en deilig dunpute.
Det virker ikke, hr Frodo.
Jeg får aldri sove her ute.
lkke jeg heller, Sam.
Røyken stiger fra Dommedagsfjellet.
Det begynner å bli knapt med tid, og Gandalv Grå rir mot Jarnagard, -
- og søker mitt råd.
For det var dét du kom for, ikke sant?
Min gamle venn.
Sarumann.
-Er du sikker på dette? -Uten tvil.
Så herskerringen er funnet.
l alle disse årene befant den seg i Hobsyssel.
-Rett for nesen på meg. -Uten at du fattet det.
Din forkjærlighet for halvingenes urt har åpenbart sløvet deg.
Men vi har fremdeles tid. Til å stoppe Sauron, om vi er raske nok.
Hvor mye tid tror du vi har?
Sauron har fått tilbake mye av sin tidligere makt.
Ennå kan han ikke innta fysisk form, -
- men hans sjel har ikke mistet noe av sin kraft.
l skjul i sin festning ser fyrsten av Mordor alt.
Hans blikk gjennomborer skyer, skygger, jord og kjøtt.
Vet du hva jeg snakker om, Gandalv?
Et enormt, nakent øye, flammekledd.
Ja. Sauron.
Han samler all ondskap om seg.
Meget snart har han samlet en hær stor nok til å angripe Midgard.
Vet du dette?
Hvordan?
Jeg har sett det.
En palantir er et farlig redskap, Sarumann.
Hvorfor det?
Hvorfor skulle vi frykte å bruke den?
De er ikke gjort rede for, de tapte rundskuesteinene.
Vi vet ikke hvem som ellers bruker dem.
Vi har mindre tid enn du tror.
Saurons styrker er allerede i bevegelse.
-De Ni har dratt fra Minas Morgul. -De Ni?!
De krysset elven lsen midsommeraften, -
- forkledd som svarte ryttere.
-Har de nådd Hobsyssel? -De vil finne ringen.
-Og drepe den som bærer den. -Frodo!
Du trodde da virkelig ikke at en hobbit kunne stå i mot Saurons vilje?
Det kan ingen.
Over Mordors makt -
- kan ingen vinne.
Vi må gå sammen med ham, Gandalv.
Vi må gå på Saurons side.
Det er det viseste, min venn.
Si meg, -
- min venn, -
- når var det at Sarumann Den Vise byttet klokskap mot galskap?
Jeg ga deg sjansen til å bidra frivillig, -
- men du valgte den smertefulle veien!
Hr Frodo?
-Jeg trodde jeg hadde mistet deg. -Hva snakker du om?
-Det var bare noe Gandalv sa. -Hva sa han?
lkke mist ham, Sam Gamgod. Og det skal jeg heller ikke.
Sam, vi er fremdeles i sysselet. Hva kunne vel hende her?
-Munti, det er Frodo. -Hallo, Frodo.
Slipp ham opp.
-Kom da, Frodo. -Hva er meningen med dette?
Dere har gått løs påÅ avlingen til bonden Ameng!
Ut av åkeren min!
Hva er han så sur for? Bare et par gulrøtter.
Og noen kål.
Og sekkene med poteter vi stjal forrige uke.
-Og soppen, uken før det igjen. -Ja, Pippin. Poenget er -
- at han overreagerer.
Løp!
Å, det var nære på!
Jeg tror at jeg har brukket noe.
Det måtte være en Brennibukk og en Tók!
Hva?! Det var bare en omvei. En snarvei.
-Snarvei til hva da? -Sopp!
De er mine.
Strålende, Munti.
Her er en fin en, Sam.
Jeg tror vi bør komme oss av veien.
Vekk fra veien! Fort!
Vær stille!
Hva var det?
Ser du noe?
lngenting.
Hva er det som skjer?
Den svarte rytteren så etter noe. Eller noen.
Frodo?
Ned!
Jeg må dra fra sysselet.
Sam og jeg må til Bri.
Greit.
Fergen ved Bukkaberg. Følg meg.
Løp!
Denne veien! Følg meg!
Løp!
Ta tauet, Sam!
Frodo! Løp, Frodo!
Frodo! Kom!
-Kom! Skynd deg! -Hopp!
-Hvor langt til nærmeste vadested? -Brennvinabrua, over tre mil.
Kom an.
-Hva vil dere? -Vi er på vei til Den steilende ponni.
Hobbiter. Fire hobbiter. Hva fører dere til Bri?
Vi vil bo på vertshuset. Og hva som fører oss hit, angår ingen.
Alt i orden, unge mann. Det var ikke uhøvisk ment.
Det er jobben min å stille spørsmål på denne tiden.
Det er underlige folk ute. Man kan ikke være for forsiktig.
Av veien! Pass på hvor dere går!
Unnskyld meg.
God aften, mitt lille herskap.
Søker dere nattlosji, så har vi gode hobbitværelser ledige.
Vi tar alltid vel imot småfolk, hr...?
Underbakk. Jeg heter Underbakk.
Underbakk.
Venner av Gandalv Grå. Kan du si at vi er kommet?
Gandalv?
Å A, ja, nå husker jeg. Eldre kar.
Svært, grått skjegg, spiss hatt.
lkke sett ham på et halvt år.
Hva gjør vi nå?
Sam, han kommer nok.
Ut av veien!
Hva er det?
-Dette, min venn, er en halvliter. -Får man det i halvlitere?
-Jeg henter meg en. -Du fikk en hel halv allerede.
Den fyren har ikke gjort annet enn å glo på deg siden vi kom.
Unnskyld meg.
Han karen i hjørnet, hvem er han?
En av ferdafolket. Farlig folk, som vandrer om i villmarken.
Hva han egentlig heter, vet jeg ikke, men de kaller ham Vidvandre.
Vidvandre.
Lommelun.
Lommelun? Jøss, jeg kjenner en Lommelun.
Der borte. Frodo Lommelun. Tremenningen min, på morssiden, -
- og firmenning på...
-Pippin! -Rolig nå.
Du kan ikke gjemme deg.
Jeg ser deg.
Det finnes ikke liv i det store intet.
Bare død.
Du vekker altfor mye oppmerksomhet, hr Underbakk.
-Hva vil du? -Vis større forsiktighet.
-Det er ikke noe juggel du bærer. -Jeg bærer ingenting.
Jeg kan unngå å bli sett, om jeg så ønsker, -
- men å forsvinne helt, det er en sjelden gave.
-Hvem er du? -Er du redd?
Ja.
lkke på langt nær redd nok. Jeg vet hva som jakter på deg.
Slipp ham! Ellers skal jeg klå deg, din stækel!
Du har et modig hjerte, lille hobbit. Men det kan ikke redde deg.
Du kan ikke vente lenger på trollmannen, Frodo.
De er på vei.
Hva er de?
De var menn, engang. Store konger blant mennesker.
Så ga Sauron Bedrageren dem Maktens ni ringer.
Og blindet av begjær, tok de imot uten forbehold.
Og en etter en, falt de for mørket.
Nå er de slaver under hans vilje.
De kalles Nazgûl. Ringskrømt. Hverken levende eller døde.
Til enhver tid kan de fornemme ringen.
De trekkes mot Den Ene. De vil aldri slutte å jakte på deg.
-Hvor fører du oss? -lnn i villmarken.
Hvordan vet vi at denne Vidvandre er venn av Gandalv?
Jeg tror at fiendens tjener ville se mer tilforlatlig ut, -
- og føles skumlere. -Han er skummel nok.
Vi har ikke annet valg enn å stole på ham.
Men hvor er det han fører oss?
Til Kløvendal, mester Gamgod.
-Til Elronds Hus. -Hørte du? Kløvendal.
Vi får se alvene.
Mine herrer.
-Vi stopper ikke før skumring. -Hva med frokost?
Du har spist den.
Vi har hatt én, ja, men hva med den andre?
Jeg tror ikke at han kjenner til den andre frokosten, Pip.
Hva med formiddagsmat, da?
Lunsj? Ettermiddagsmat? Middag? Kveldsmat?
-Han vet om dem, ikke sant? -Jeg ville ikke regne med det.
Pippin!
Hva spiser de når de ikke får hobbit?
Hvem er hun?
Denne damen du synger om!
Herskerinnen av Lúthien.
Alvejomfruen som ga sin kjærlighet til Beren, en dødelig.
Hva skjedde med henne?
Hun døde.
Få deg litt søvn, Frodo.
Jarnagards makt er din til å befale over, -
- Sauron, verdens fyrste.
Gi meg en hær som er verdig Mordor.
Hvilke ordrer gir Mordor, herre? Hva befaler Øyet?
Vi har arbeid å utføre.
Trærne er mektige, herre. Røttene går dypt.
Riv dem alle overende.
Dette var det store Vaktårnet ved Amon Sûl.
Vi hviler her i kveld.
Disse er til dere, hold dem nært.
Jeg tar en titt omkring.
Bli her.
-Tomaten min er knust. -Kan jeg få litt bacon?
Litt tomat, Sam?
-Hva gjør dere? -Tomat, pølse, sprøstekt bacon.
-Vi sparte litt til deg. -Slokk ilden, idioter!
Ypperlig, aske på tomatene!
Løp!
Tilbake, djevler!
Djevler!
Frodo!
Å A, Sam!
Vidvandre!
-Hjelp ham, Vidvandre. -Han er stukket med et morgulsverd.
Det er over mine evner å lege. Dette krever alvisk legedom.
Fort!
Vi er 6 dager fra Kløvendal! Han klarer det ikke!
Hold ut, Frodo.
Gandalv!
Se, Frodo! Det er trollene til hr Bilbo!
Hr Frodo! Han blir kald.
Kommer han til å dø?
Han svinner over i Skyggeverdenen. Snart er han et skrømt, som dem.
De er nær.
Kjenner du til Athelas-urten? Kongsurt.
-Ja, det er en urt. -Den kan kanskje hemme forgiftningen.
Hva er dette? En av ferdamennene som ikke er på vakt?
Frodo.
Jeg er Arwen - og har kommet for å hjelpe deg.
Hør stemmen min . Vend tilbake til lyset.
Hvem er hun?
Frodo...
-Hun er en av alvene. -Han svinner.
Han vil ikke holde ut.
Vi må få ham til min far.
-Jeg har lett etter deg i to dager. -Hvor fører du ham?
Dere har fem ringskrømt bak dere. De fire andre vet jeg ikke hvor er.
Bli hos hobbitene. Jeg sender hester.
-Jeg rir raskest. Jeg tar ham. -Veien er for farlig.
Hva sier de?
Om jeg kommer meg over elven, -
- vil mitt folks kraft hjelpe meg.
Jeg er ikke redd dem.
Arwen! Ri fort. lkke se deg tilbake.
Hva gjør du?! Ringskrømtene er der ute!
Gi opp halvingen, hunnalv.
Vil dere ha ham, så kom og hent ham.
Nei.
Frodo, nei.
Frodo, ikke gi opp.
lkke nå.
Den nåde som måtte være skjenket meg, -
- den gir jeg til ham. Spar ham.
Redd ham.
-Hvor er jeg? -Du er i Elronds Hus.
Klokken er ti på morgenen, 24. oktober, om du vil vite det.
-Gandalv! -Ja, jeg er her.
Og du er heldig som også er her.
Noen få timer til, så ville du vært hinsides all hjelp.
Men du har to i deg, kjære hobbit.
Hva skjedde, Gandalv?
Hvorfor møtte du oss ikke?
Det beklager jeg, Frodo.
Jeg ble forsinket.
Et vennskap med Sarumann er ikke noe man kaster vrak på.
En ond gjerning fortjener en annen.
Det er slutten.
Omfavn ringens makt, -
- eller ditt eget forderv.
Det er bare én herre av ringen.
Bare én som kan betvinge dens vilje.
Og han deler ikke på makten.
Så da valgte du døden.
Gandalv? Hva er det?
lngenting.
Frodo! Velsigne deg, du er våken.
Sam har knapt veket fra din side.
Vi var så redde for deg, ikke sant?
Med hjelp av Fyrst Elronds evner er du i ferd med å leges.
Velkommen til Kløvendal, Frodo Lommelun.
-Bilbo. -Hei, Frodo, gutten min.
Veien dit, og tilbake:
''En hobbitfortelling'', av Bilbo Lommelun.
Så flott.
Jeg tenkte å dra tilbake.
Skue den mektige Myrkskog.
Besøke Langvann, se Ensomfjellet en gang til.
Men det later til at alderen endelig har innhentet meg.
Jeg savner Hobsyssel.
Hele min barndom lot jeg som jeg var andre steder.
Sammen med deg, på ett av eventyrene dine.
Men mitt eget eventyr ble så annerledes.
Jeg er ikke som deg, Bilbo.
Kjære gutten min.
-Hva har jeg glemt? -Pakker du allerede?
Aldri galt å være forberedt.
-Jeg trodde du ville se alvene. -Ja.Mer enn noe annet.
Det gjorde jeg. Det er bare det...
Vi gjorde det Gandalv ville, ikke sant?
Førte ringen til Kløvendal. Og da tenkte jeg -
- at siden du er kommet deg, ville vi snart dra igjen.
Hjemover.
Du har rett, Sam.
Vi har gjort det vi dro ut for.
Ringen er trygg her i Kløvendal.
Jeg er klar til å dra hjem.
Han kommer til krefter.
Den skaden vil aldri leges helt.
Han vil merke den resten av livet.
Men å ha kommet så langt med ringen! Hobbiten har stor motstandskraft -
- mot ringens ondskap.
Det er en byrde han aldri burde hatt. Vi kan ikke be Frodo om mer.
Gandalv, fienden er i bevegelse. Saurons styrker samler seg i øst.
Hans blikk er rettet mot Kløvendal. Og du sa at Sarumann har sveket oss.
Listen over allierte kortes ned.
Hans forræderi går dypere enn du vet.
Med sin lumske kunst har Sarumann krysset orker med hannvetter.
Han dretter opp en hær nede i hulene under Jarnagard.
En hær som kan bevege seg i solskinn og raskt tilbakelegge store avstander.
Sarumann er ute etter ringen.
Denne ondskapen kan ikke skjules av alvenes kraft.
Vi har ikke kraft til å bekjempe både Mordor og Jarnagard!
Gandalv, ringen kan ikke bli her.
Dette truer hele Midgard.
Det må nå avgjøres hva som må gjøres.
Alvenes tid er omme. Mitt folk forlater disse trakter.
Hvem skal dere gå til, når vi er borte? Dvergene?
De bryr seg lite om andres problemer.
-Vi må sette vår lit til mennesker. -Mennesker.
Mennesker er svake. Menneskerasen svinner.
Númenors blod er tynnet ut. Stolthet og verdighet glemt.
På grunn av mennesker, har ringen overlevd.
Jeg var der, Gandalv.
Jeg var der, for 3 000 år siden, -
- da lsildur tok ringen.
Jeg var der da menneskerasen sviktet.
lsildur! Skynd deg! Følg meg.
Jeg førte lsildur inn i hjertet av Dommedagsfjellet, -
- der ringen engang var smidd, det eneste sted den kunne ødelegges.
Kast den i flammene!
Ødelegg den!
Nei.
lsildur.
Det burde ha endt den dagen, men det onde fikk fortsette sitt virke.
lsildur beholdt ringen. Kongsrekken ble brutt.
Det er ikke styrke igjen i menneskeætten.
-De er spredt, delt, og uten ledere. -Det er én som kunne forene dem.
En som atter kunne kreve Gondors trone.
Og den veien vek han fra, for lenge siden.
Han valgte eksil.
Du er ingen alv.
Menn fra sør er velkomne her.
-Hvem er du? -Jeg er venn av Gandalv Grå.
Da har vi felles ærend her, -
- venn.
Narsils brukne splinter.
Sverdet som skar ringen fra Saurons hånd.
Fremdeles skarpt.
Men kun et ødelagt arvestykke.
Hvorfor frykter du fortiden?
Du er lsildurs arving, lkke lsildur selv.
Hans skjebne er ikke din.
Det samme blod flyter i mine årer.
Samme veikhet.
Din tid vil komme.
Du vil møte samme ondskap.
Og beseire den.
Skyggen har ennå ikke seiret.
lkke over deg - ei heller over meg.
Husker du da vi møttes første gang?
Jeg trodde jeg hadde streifet inn i en drøm.
Mange år har gått siden da.
Du hadde ikke de byrder du nå bærer.
Husker du hva jeg sa til deg?
Du sa du ville binde deg til meg, -
- og forsake ditt folks udødelighet.
Og det står jeg ved.
Jeg vil heller dele en mannsalder med deg -
- enn å møte årtusenene alene.
Jeg velger et dødelig liv.
-Du kan ikke ofre dette for meg. -Det er mitt å gi til hvem jeg vil, -
- så óg mitt hjerte.
Fremmede fra fjerne land, venner fra gammelt av, -
- dere er innkalt hit for å svare på trusselen fra Mordor.
Midgard står på randen av utslettelse. lngen kan slippe unna.
Dere må enes, eller gå under.
Hvert folk er bundet til denne skjebnen, denne dommen.
Vis frem ringen, Frodo.
Så det er sant.
l en drøm -
- så jeg himmelen i øst bli mørk, -
- men i vest hang et svakt lys igjen.
En stemme ropte:
''Dommen er nær.''
''lsildurs bane er funnet.''
lsildurs bane.
Boromir!
Aldri før har ord av det språket vært ytret her i lmladris.
Jeg ber ikke om unnskyldning, hr Elron -
- for Mordors svarte tungemål -
- kan ennå bli hørt i hvert et hjørne i vest.
Ringen er ren ondskap.
En gave! En gave til Mordors fiender.
Hvorfor ikke bruke ringen?
Lenge har min far, riksforstander av Gondor, -
- holdt Mordors skarer i tømme. Med vårt blod -
- er deres land holdt trygge.
Gi Gondor fiendens våpen. La oss bruke det mot ham.
Du kan ikke håndtere det. lngen av oss kan.
Herskerringen lystrer bare Sauron. Annen herre har den ikke.
Og hva vet vel en ferdamann om slikt?
lngen vanlig ferdamann.
Han er Aragorn, sønn av Arathorn.
Du skylder ham troskap.
Aragorn.
Er dette lsildurs arving?
Og arving til Gondors trone.
Sitt ned, Legolas.
Gondor har ingen konge.
Gondor behøver ingen konge.
Aragorn har rett. Vi kan ikke bruke den.
Dere har bare ett valg.
Ringen må ødelegges.
Hva venter vi på?
Gimli, sønn av Glóin! lngen av oss kan ødelegge ringen.
Ringen ble smidd i Dommedagsfjellets flammehav.
Og bare der kan den ødelegges.
Den må bringes dypt inn i Mordor -
- og kastes tilbake i flammehavet den kom fra.
En av dere -
- må gjøre det.
Man spaserer ikke bare inn i Mordor.
De svarte portene voktes ikke av orker alene.
Det finnes ondskap der som aldri hviler.
Og Det store øye holder stadig vakt.
Det er et nakent, øde land -
- befengt med flammer og aske og støv. Selv luften man puster er giftig.
lkke engang med 1 0 000 mann kunne man klare dette. Det er galskap.
Har du ikke hørt noe av det Fyrst Elrond har sagt?
-Ringen må ødelegges. -Du mener kanskje du kan klare det?
Og mislykkes vi, hva da?
Hva skjer når Sauron atter får den i hende?
Jeg vil heller dø enn se ringen i hånden på en alv!
lngen kan stole på en alv!
Fatter dere ikke?! Mens dere krangler, vokser Saurons makt!
lngen kan unnslippe! Dere utslettes, alle sammen!
Jeg skal gjøre det.
Jeg skal føre ringen til Mordor.
Selv om -
- jeg ikke vet veien.
Jeg skal hjelpe deg med denne byrden, Frodo Lommelun, -
- så lenge den er din å bære.
Og kan jeg, død eller levende beskytte deg, så vil jeg gjøre det.
Mitt sverd er ditt.
Og buen min.
Og min øks!
Du bærer vår felles skjebne, lille venn.
Hvis dette vitterlig er Rådets vilje -
- så skal Gondor hjelpe til.
-Hr Frodo drar ingen steder uten meg. -Nei, dere kan man knapt nok skille -
- selv når han, og ikke du, er innkalt til hemmelig rådsmøte.
Vi blir også med!
Dere må sende oss hjem i en sekk om dere vil hindre det!
Uansett, det trengs intelligente folk på et slikt oppdrag.
Utfordring.
Greie.
Da er jo du utelukket, Pip.
Ni kamerater.
La det være så.
Dere er Ringens Brorskap.
Flott.
Hvor skal vi?
Hun ville beskytte barnet sitt.
Hun trodde du ville være trygg i Kløvendal.
lnnerst inne visste hun at du ville bli jaget vilt hele ditt liv.
At du aldri ville unnslippe din skjebne.
Alvene kan smi om kongers sverd, -
- men bare du har kraften til å bruke det.
Jeg vil ikke ha den kraften.
Det har jeg aldri villet.
Du er ættens siste. Det fins ingen annen.
Det gamle sverdet mitt. Brodd. Her, ta det.
-Så lett det er. -Ja, laget av alvene, må vite.
Klingen lyser blått når det er orker nær.
Og det er akkurat da, gutten min, at du må være ekstra forsiktig.
Dette er nydelige saker.
Mithril.
Så lett som en fjær, og hardt som drageskjell.
La meg se den på deg.
Den gamle ringen min.
Jeg skulle veldig gjerne -
- holde den en siste gang.
Beklager at jeg fikk deg i dette uføret.
Jeg er lei for at du må bære denne byrden.
Jeg er lei for alt sammen.
Ringbæreren legger ut på ferden mot Dommedagsfjellet.
Dere som ferdes med ham: lngen ed -
- kan tvinge dere til å ledsage ham lenger enn dere ønsker.
Farvel. Hold målet fast.
Måtte velsignelse fra alver og mennesker -
- og alle frie folk følge dere.
Mordor venter på ringbæreren.
Er Mordor til venstre eller høyre, Gandalv?
Venstre.
Vi må holde denne kursen vest av Tåkefjellene i 40 dager.
Er vi heldige, så er Rohangapet fremdeles åpent.
Derfra er det østover mot Mordor.
To, en, fem. Bra! Veldig bra!
-Få med deg føttene. -Bra, Pippin.
Fortere!
Om noen spør meg, hva de åpenbart ikke gjør, -
Å j - sa synes jeg vi skal ta en omvei.
Gandalv, vi kunne reist gjennom Morias Miner.
Min slektning Balin ville gitt oss en kongelig velkomst.
Nei, jeg drar ikke gjennom Moria om det finnes andre valg.
Unnskyld!
Ta ham!
-For Hobsyssel! -Hold ham nede, Munti!
Mine herrer! Det er nok!
Du har armen min!
-Hva er det? -Bare en sky.
Den kommer fort. Mot vinden.
-Svartkorper fra Dunland! -Gjem dere!
Finn dekning!
Sarumanns spioner.
Veien sørover er bevoktet.
Vi må ta passet over Caradhras.
Boromir.
Det er underlig at vi skal ha slik frykt og tvil -
- angående en så liten ting.
Slik en liten ting.
Boromir!
Gi Frodo ringen!
Som du vil.
Samme for meg.
Jaså, Gandalv, du prøvde å føre dem over Caradhras.
Og om det slår feil, hvor fører du dem da?
Hvis fjellet beseirer deg, våger du da en farligere vei?
Det lyder en fryktelig røst i vinden.
Det er Sarumann!
Han prøver å rasere fjellet! Gandalv, vi må snu!
Nei!
Ned fra fjellet!
Sett kurs for Rohangapet, og ta vestre vei til byen min!
Rohangapet er for nær Jarnagard!
Vi kommer oss ikke over fjellet. La oss da gå under det.
Gjennom Morias Miner.
Moria. Du frykter minene.
Dvergene har gravd for grådig og for dypt.
Du vet hva de vekket opp i Khazad-dûms mørke.
Skygge og ild.
La ringbæreren avgjøre.
Vi kan ikke bli her! Dette blir hobbitenes død!
Frodo?
Vi drar gjennom minene.
Da blir det slik.
Frodo, kom og hjelp en gammel mann.
Hvordan er skulderen?
-Bedre enn den var. -Og Ringen?
Du kjenner dens kraft vokse, ikke sant?
Jeg har også kjent det. Du må være forsiktig nå.
Onde krefter, utenfor brorskapet, vil trekkes mot deg.
Og også innenfor, frykter jeg.
-Hvem skal jeg da stole på? -På deg selv.
Stol på egne krefter.
-Hva mener du? -Det fins gode og onde makter.
Noen er mektigere enn meg.
Og mot noen har jeg ennå ikke prøvd krefter.
Morias Porter!
Dvergenes porter er usynlige når de er stengt.
Ja, Gimli. lkke engang de selv finner dem om hemmeligheten glemmes.
Hvorfor forbauser det meg ikke?
Vel, la meg se.
lthildin.
Det speiler kun lys fra stjernene og månen.
Det står: ''Durins Porter, Herre over Moria.''
-''Tal, venn, og tred inn''. -Hva betyr det?
Ganske enkelt. Er du en venn, så si passordet, og portene åpner seg.
Det skjer ikke noe.
En gang kunne jeg alle trylleformularene til alver, -
- mennesker og orker.
-Hva vil du gjøre da? -Knalle hodet ditt mot porten!
Om ikke det knuser dem og gir meg fred for dumme spørsmål, -
- prøver jeg å finne åpningsordene!
Miner er intet sted for en hest. Selv ikke så modig en som Bill.
Ha det, Bill.
Gå da, Bill.
Vær ikke urolig, Sam. Den vet veien hjem.
lkke plask i vannet.
Det er en gåte.
Tal, venn, og tred inn.
Hva heter ''venn'' på alvisk?
Mellon.
Snart, mester Alv, får du nyte dvergenes navngjetne gjestfrihet.
Flammende bål, maltøl, -
- mørt kjøtt fra beinet!
Her, min venn, bor Balin, min slektning.
Og dette kaller de en mine. En mine!
Dette er ingen mine, det er et gravhvelv!
Nei!
Vetter!
Vi går mot Rohangapet. Vi skulle aldri ha kommet hit.
Nå. Ut herfra!
Vidvandre!
-Hjelp! -Slipp ham!
Aragorn!
Frodo!
-lnn i minene! -Legolas!
lnn i hulen!
Løp!
Vi har nå bare ett valg.
Vi må tåle den lange veien gjennom Morias mørke.
Vær på vakt.
Det finnes eldre og verre ting enn orker -
- i de dype steder i verden.
Stille nå. Det tar oss fire dager til den andre siden.
La oss håpe at vi ikke blir lagt merke til.
Morias rikdom besto ikke av gull -
- eller edle stener, -
- men mithril!
Bilbo hadde en skjorte av mithrilringer som Thorin ga ham.
-En kongelig gave! -Ja.
Jeg sa det aldri til ham, men den var mer verd enn Hobsyssel.
Pippin!
Dette stedet husker jeg ikke.
-Har vi gått vill? -Nei.
-Det tror jeg vi har. -Hysj, Gandalv tenker.
Munti! Jeg er sulten.
-Det er noe der nede. -Det er Gollum.
-Gollum? -Han har fulgt oss i tre dager.
Har han unnsluppet fangehullene i Barad-dûr?
Unnsluppet, eller sluppet fri.
Nå har ringen ført ham hit.
Han blir aldri kvitt sin trang til den.
Han både hater og elsker ringen, slik han hater og elsker seg selv.
Sméagols liv er en trist historie.
Ja, en gang ble han kalt Sméagol. Før ringen fant ham.
Før den gjorde ham gal.
Synd Bilbo ikke drepte ham da han hadde sjansen.
Synd?
Det var medkjensle som stagget Bilbos hånd.
Mangt lever som fortjener døden.
Og enkelte døde fortjente livet.
Kan du skjenke dem det, Frodo?
Vær ikke for ivrig til å fordele død og dom.
Selv de vise kan ikke se hvordan alt ender.
Noe sier meg at Gollum fremdeles har en rolle å spille, -
- på godt eller ondt før dette er over.
Bilbos medkjensle kan bestemme mang en skjebne.
Skulle ønske ringen aldri var blitt min.
Skulle ønske at ingenting av dette hadde hendt.
Det gjør alle i slike tider. Men det avgjør man ikke selv.
Alt vi kan bestemme, er hva vi gjør med den tid vi er tildelt.
Det er andre makter her i verden, ved siden av det onde.
Det var meningen at Bilbo skulle finne ringen, -
- og også at den ble din.
Det er en oppmuntrende tanke.
Den veien.
-Han kom på det. -Nei.
Men luften lukter ikke så ille her.
Er du i tvil, Muntiadok, så følg alltid nesen.
La meg ta sjansen på litt bedre lys.
Se, -
- dvergenes by og rike, Dvergadjup.
Det er litt av et syn.
Gimli!
Nei!
Å A nei!
Nei!
Her hviler Balin, -
- sønn av Fundin, -
- Morias fyrste.
Da er han død.
Slik jeg fryktet.
Vi må videre. Vi kan ikke bie.
De har tatt broen og den andre hallen.
Vi har barrikadert dørene, men kan ikke holde dem lenge.
Bakken rister.
Trommer. Trommer fra dypet.
Vi kommer oss ikke ut.
Det rører seg en skygge i mørket.
Vi kommer ikke ut.
De kommer.
Din narr av en tók!
Kast deg selv uti neste gang, så slipper vi toskeskapen din!
Frodo!
Orker.
Tilbake! Hold dere til Gandalv!
De har et huletroll.
La dem komme!
Det er ennå en dverg igjen i Moria med pusten i behold!
Jeg begynner å få grep på dette.
Frodo!
Aragorn! Aragorn!
Frodo!
Å A, nei!
Han lever.
Alt i orden. Jeg er ikke skadet.
Du skulle vært død.
Det spydet ville spiddet et villsvin.
Det er mer ved denne hobbiten enn det øyet ser.
Mithril!
Du er full av overraskelser, unge Lommelun.
Til broen i Khazad-dûm!
Denne veien!
Hva slags djevelskap er nå det?
En balrog.
En demon fra urtiden.
Denne fienden overvinner oss alle. Løp!
Fort!
Led dem, Aragorn!
Broen er like ved.
Gjør som jeg sier! Sverd er til ingen nytte her!
Gandalv!
Munti! Pippin!
Sam.
lngen hiver en dverg!
lkke i skjegget!
Rolig nå.
Kom igjen!
Hold fast!
Bøy deg frem.
Rolig.
Kom!
Over broen!
Fort!
-Her kommer du ikke forbi! -Gandalv!
Jeg er Den hemmelige ilds tjener, Jeg behersker Anors flammer.
Din svarte ild er deg til ingen nytte, Udûns flamme!
Tilbake til skyggene med deg.
Her kommer du ikke forbi!
-Nei! -Gandalv!
Løp, tosker!
Nei!
Aragorn!
Legolas, få dem opp.
-Gi dem litt tid! -Til natten vil det kry av orker her.
Vi må nå Lothlóriens skoger.
Kom, Boromir. Legolas, Gimli, få dem opp.
Opp og stå, Sam.
Frodo?
Frodo!
Hold dere samlet, unge hobbiter.
Det sies at det bor en mektig trollkvinne i disse skogene.
En alveheks -
- med fryktelige krefter.
Og alle som ser henne, blir forhekset.
Frodo!
For aldri å bli sett mer.
Ditt komme er som dommens fottrinn.
Du fører stor ondskap hit, ringbærer.
Frodo?
Her har hun en dverg som ikke så lett besnæres.
Jeg har øyne som en hauk og ører som en rev.
Dvergen puster så høyt at vi kunne skutt ham i mørket.
Velkommen Legolas, sønn av Thranduil.
Vårt brorskap står i gjeld til deg.
Aragorn av Dunedain, -
- vi vet om deg.
Jaha, det var alvenes berømte høflighet. Snakk så folk forstår!
Vi har ikke hatt kontakt med dverger siden mørketiden.
Vet du hva denne dvergen sier til det?
Det var ikke så høflig.
Dere fører med dere stor ondskap.
Dere kan ikke gå lengre.
Gandalv døde ikke forgjeves.
Og han hadde ikke villet at dere skulle miste håpet.
Du bærer en tung bør, Frodo.
Bær ikke de dødes bør.
Dere følger meg.
Caras Galadhon.
Hjertet i Jordens alverike.
Her rår Fyrst Celeborn, og Galadriel, Lysets frue.
Fienden vet at dere er kommet hit.
Håpet om å holde det hemmelig er borte.
Å Atte er her, men ni la ut fra Kløvendal.
Hvor er Gandalv? Jeg vil gjerne snakke med ham.
Jeg ser ham ikke lenger fra det fjerne.
Gandalv Grå krysset ikke grensen til dette land.
Han har falt i skyggene.
Han ble tatt av både skyggene og flammene.
En balrog fra Morgoth.
Vi lot oss lure i Morias garn.
Gandalv var ikke den som lot seg lure.
Vi vet ennå ikke hans fulle hensikt.
La ikke Khazad-dûms store tomhet fylle hjertet ditt, Gimli, -
- sønn av Glóin.
For verden har blitt full av farer, -
- og i alle land er kjærligheten blandet med sorg.
Hva vil nå skje med brorskapet? Uten Gandalv er håpet ute.
Oppdraget hviler nå på en knivsegg.
Snubler dere nå, går det galt, -
- og det er ute med alle.
Men det er ennå håp, så lenge samholdet er fast.
La ikke hjertet knuges.
Gå nå og hvil, dere er slitne av sorg og strev.
-l natt skal dere sove. -Velkommen, Frodo fra Hobsyssel, -
- en som har sett Øyet.
En klagesang for Gandalv.
-Hva sier de om ham? -Det har jeg ikke hjerte til å si.
Sorgen er meg ennå for nær.
De nevnte nok ikke fyrverkeriet hans.
Det burde vært et dikt om dem.
De fineste raketter, det var så skjønt
med stjernedryss i blått og grønt
Og etter torden skyller regnet ned
på skog og land og blomsterbed
Det skulle monne i lange baner!
Hvil dere.
Grensene her er trygt bevoktet.
Jeg finner ingen ro her.
Jeg hørte hennes stemme i hodet.
Hun snakket om min far og Gondors fall.
Hun sa: Men ennå er det håp.
Men jeg ser det ikke.
Det er lenge siden vi hadde håp.
Min far er en edel mann.
Men hans styre svekkes, -
- og vårt folk mister troen.
Han forventer at jeg ordner opp. Og det vil jeg gjøre.
Jeg vil se Gondors rike gjenopprettet.
Har du noensinne sett det, Aragorn?
Ecthelions Hvite Tårn. Funklende som et spir av perlemor og sølv.
Bannere som vaier i morgenvinden.
Har du noensinne blitt kalt hjem av sølvtrompeters klare klang?
Jeg så den Hvite Byen -
- en gang for lenge siden.
En dag fører veien oss dit.
Og da skal tårnvakten rope: ''Gondors fyrster har vendt hjem.''
Vil du se i speilet?
Hva får jeg se?
Det vet selv ikke den viseste, -
- for speilet -
- viser så mangt.
Ting som engang var, -
- ting som er, -
- og noen ting -
- som ennå ei har skjedd.
Jeg vet hva du så.
For det ligger også meg på sinn.
Det er hva som vil skje om du skulle mislykkes.
Brorskapet slår sprekker.
Det har allerede begynt.
Han vil prøve å ta ringen.
Du vet hvem jeg snakker om.
En etter en, vil den knuse dem alle.
Hadde du bedt meg, -
- så ville jeg gitt deg ringen.
Du byr meg den frivillig.
Jeg benekter ikke at mitt hjerte har higet etter dette.
l stedet for en Mørkets fyrste, ville du få en dronning, -
- ikke ond, men skjønn! Og fryktelig som soloppgangen!
Forræderisk som havet!
Sterkere enn grunnfjellet!
Og alle vil elske og frykte meg!
Jeg besto prøven.
Jeg vil bli mindre og fare vestover -
- og forbli Galadriel. -Jeg klarer ikke dette alene.
Du er en ringbærer, Frodo.
Å A bære en av maktens ringer, er å være alene.
Dette er Nenya, Ubøyelighetens ring.
Og jeg er dens vokter.
Denne oppgaven ble gitt deg.
Og klarer ikke du den, -
- så gjør ingen det.
Da vet jeg hva jeg må gjøre.
Det er bare at...
Jeg er redd for å gjøre det.
Selv den minste av oss kan endre fremtiden.
Vet du hvordan orkene en gang oppsto?
De var en gang alver -
- som ble fanget av de mørke makter, torturert og lemlestet.
En ødelagt og skrekkelig form for liv.
Og nå -
- perfeksjonert.
Min krigerske Uruk-hai, -
- hvem tjener du? -Sarumann!
Oppspor dem. lkke stopp før de er funnet.
Dere kjenner ikke smerte. Dere føler ikke frykt.
Dere skal få smake menneskekjøtt!
En av halvingene bærer på en kostbarhet.
Før dem til meg i live, og urørte!
Drep de andre.
Aldri før har vi kledd fremmede i vårt eget folks plagg.
Må disse kapper skjerme dere fra fiendtlige blikk.
Lembas.
Alvisk ferdakost.
En liten bit er nok til å fylle en voksen manns mage.
-Hvor mange spiste du? -Fire.
For hver mil sørover vil faren øke.
Mordor-orkene har besatt Anduins østre bredd.
Heller ikke på vestre bredd er dere trygge.
Rare skapninger med Hvite Hånds merke er sett ved våre grenser.
Orker ferdes sjeldent åpent i dagslys, men disse har gjort det.
Dere blir fulgt.
Ved å ta elven kan dere nå Rauros-fossene før fienden.
Min gave til deg, Legolas, er en Galadhrim-bue.
Fremstilt med all vår håndverkskunst.
Dette er Noldorins dolker.
De har alt gjort tjeneste i krig.
Vær ikke redd, unge Peregrin Tók. Du vil finne mot.
Og for deg Sam Gamgod, alvetau laget av hithlain.
Takk, frue.
Er det slutt på de fine, blanke dolkene?
Hva slags gave vil en dverg be alvene om?
lkke noe.
Bortsett fra et siste blikk på Galadhrims herskerinne.
For hun er fagrere enn alle edelstener i alle gruver.
Jo...
Det var én ting.
Nei, forresten... Det er jo helt umulig. Tåpelig å spørre.
Jeg har ikke noe større å gi enn den gave du alt bærer.
For hennes kjærlighet.
Jeg frykter at Arwen Aftenstjernes gratie vil falme.
Jeg må la henne forlate disse trakter -
- og la henne være hos sitt eget folk.
Jeg må be henne ta et skip til Valinor.
Det valget ligger ennå foran henne.
Og du må treffe dine egne valg, Aragorn.
Å nå høyere enn alle dine forfedre siden Elendil, -
- eller styrte ned i mørket med alt som er igjen av ditt folk.
Farvel.
Du har så mye igjen å gjøre.
Vi vil ikke møtes igjen. Elessar.
Farvel, Frodo Lommelun.
Jeg gir deg Eärendils Lys, -
- vår kjæreste stjerne.
Må den lyse for deg på mørke steder, -
- når alt annet lys slokkes.
Denne atskillelse har voldt meg min verste smerte -
- etter å ha sett dette fagreste av alle syn.
Så nå vil jeg bare kalle fagert det som er en gave fra henne.
Hva var det?
Jeg ba om et hårstrå fra hennes gylne hode.
Hun ga meg tre.
Gollum! Han har fulgt våre spor fra Moria.
Jeg hadde håpet vi ble kvitt ham på elva.
Men han kjenner vannet altfor godt.
Om han varsler fienden om at vi er her, -
- blir overfarten enda farligere.
Ta litt mat, hr Frodo.
-Nei, Sam. -Du har ikke spist på hele dagen.
Ikke sover du heller. Det har jeg merket.
-Hr Frodo. -Det er bare bra med meg.
Nei! Jeg er her for å hjelpe deg.
Jeg lovet Gandalv det.
Du kan ikke hjelpe meg, Sam.
lkke denne gangen.
Få deg litt søvn.
Minis Tirith er en tryggere vei.
Det vet du. Ettepå kan vi omgruppere.
Rykke frem mot Mordor fra en sterk posisjon.
Det fins ikke noe ''sterkt'' i Mordor som kan hjelpe oss.
Du var snar nok til å stole på alvene.
Har du så lite tiltro til dine egne?
Ja, her er svakhet. Skrøpelighet.
Men mennesker har også mot og æresfølelse.
Men du vil ikke innse det!
Du er redd! Hele ditt liv har du skjult deg i skyggene.
Redd for hvem og hva du er!
Jeg fører ikke ringen nærmere byen enn hundre mil.
Frodo.
Argonathene!
Lenge har jeg ønsket å se de gamle konger.
Mine forfedre.
Vi krysser sjøen ved kvelding. Gjemmer båtene og fortsetter til fots.
-Vi går mot Mordor fra nord. -A ja?
Det er bare å finne veien gjennom Emyn Muil, -
- en ugjennomtrengelig labyrint av knivskarpe klipper.
Og etter det blir det enda bedre!
Råtnende, stinkende myrland, så langt øyet kan se!
Slik er veien vår.
Hvil deg litt, mester dverg, og samle nye krefter.
Samle?!
-Vi bør dra nå. -Nei.
Orker patruljerer den østre bredden. Vi må vente på ly av nattemørket.
Det er ikke østbredden som bekymrer meg.
En skygge og en trussel har vokst i sinnet mitt.
Noe nærmer seg.
Jeg føler det.
En dverg behøver ikke å samle krefter.
lkke bry deg om det, unge mann.
Hvor er Frodo?
lngen av oss burde gå ut alene.
Aller minst du.
Så mye avhenger av deg.
Frodo?
Jeg forstår hvorfor du søker ensomheten.
Du lider. Det ser jeg daglig.
Kanskje du lider unødig?
Det finnes andre måter, Frodo.
-Andre veier å gå. -Jeg vet hva du vil si.
Og var det ikke for advarselen i mitt sinn, så lød det som visdom.
Advarsel? Mot hva da?
Vi er alle redde, Frodo.
Men å la den redselen drive oss, ødelegge det håp vi har, -
- ser du ikke galskapen i det? -Det er ingen annen måte.
Jeg ber bare om makt til å forsvare mitt folk!
-Om du bare låner meg ringen. -Nei!
-Hvorfor viker du? Jeg er ingen tyv. -Du er ikke deg selv.
Hvilken sjanse tror du at du har?
De vil finne deg.
De vil ta ringen.
Og du vil tigge om døden før det er over!
Din tåpe!
Den ble din ved et rent tilfelle! Den kunne vært min!
Den burde være min! Gi meg den!
-Gi meg den! -Nei!
Jeg ser hva du tenker. Du vil føre ringen til Sauron!
Du vil forråde oss!
Du går mot din og vår alles død!
Forbanne deg! Og alle halvinger!
Frodo?
Frodo!
Hva har jeg gjort? Vær så snill, Frodo.
Frodo, jeg er lei for det!
Frodo?
-Den har fanget Boromir. -Hvor er ringen?
Ligg unna!
Frodo!
-Jeg sverget å beskytte deg. -Kan du beskytte meg mot deg?
Ville du ødelegge den?
Åragorn...
Åragorn.
Elessar.
Jeg ville fulgt deg til siste slutt.
Helt til Mordors flammehav.
Det vet jeg.
Ta deg av de andre.
Spesielt Sam, han vil ikke forstå.
Gå, Frodo.
Løp!
Hr Frodo!
Finn halvingen!
Elendil!
Aragorn, løp!
Frodo!
Gjem deg her. Fort.
Kom!
Hva gjør han?
Han drar sin vei.
Nei!
Løp, Frodo!
Hei, dere! Hitover! Denne veien!
-Det virker! -Jeg vet det virker! Løp!
-Gondors horn. -Boromir!
Løp!
Nei!
-De tok småfolket. -Ligg stille.
Frodo. Hvor er Frodo?
Jeg lot Frodo dra.
Da klarte du det jeg ikke maktet.
Jeg prøvde å ta ringen fra ham.
Ringen er utenfor vår rekkevidde nå.
Tilgi meg. Jeg skjønte det ikke.
-Jeg har sveket dere alle. -Nei, Boromir.
Du kjempet modig.
Du har din ære i behold.
La det være.
Det er over.
Menneskenes verden vil gå under.
Og mørket oppsluke alt.
Byen min vil falle i grus.
Jeg vet ikke hvilken makt jeg har, -
- men jeg lar ikke den Hvite Byen falle, -
- eller vårt folk mislykkes. -Folket vårt.
Vårt folk.
Jeg ville fulgt deg, min bror.
Min leder.
Min konge.
Hvil i fred, -
- sønn av Gondor.
Fra Det hvite tårn vil de speide etter hans ankomst.
Men han vil ikke komme tilbake.
Frodo!
Skulle ønske ringen aldri var blitt min.
Skulle ønske at ingenting av dette hadde hendt.
Det gjør alle i slike tider. Men det er ikke opp til en selv.
Ålt vi kan bestemme, -
- er hva vi gjør med den tid vi er tildelt.
Nei, Frodo!
Frodo!
-Frodo! -Nei, Sam.
Gå tilbake, Sam!
-Jeg drar alene til Mordor. -Selvsagt gjør du det.
Og jeg blir med!
Du kan ikke svømme!
Sam!
Jeg ga et løfte, Frodo.
Et løfte: lkke gå fra ham, Sam Gamgod.
Og det vil jeg heller ikke. Det vil jeg ikke.
Sam...
Kom da.
Fort! Frodo og Sam har nådd østbredden.
Du vil ikke følge dem.
Frodos skjebne er ikke lenger i våre hender.
Da var alt forgjeves.
Brorskapet mislyktes.
lkke hvis vi er tro mot hverandre.
Vi overlater ikke Munti og Pippin til tortur og død.
lkke så lenge vi har krefter igjen.
Legg igjen alt unødig.
Vi må ferdes lett. La oss jakte orker.
Ja!
Mordor.
Jeg håper de andre finner en tryggere vei.
Vidvandre vil passe på dem.
Vi får nok aldri se dem igjen.
Kanskje likevel, Frodo.
Kanskje.
Sam...
Jeg er glad du ble med.