KEROL
Nekako je prazno za petak.
Još je rano.
Dajte mi dupli, molim vas.
Naravno.
Šta je, u žurbi si večeras?
Natoči jedan i sebi.
Moram da telefoniram. - Hvala, prijatelju.
Terez? Jesi li to ti?
Vidi, vidi!
Kažem ja sebi, znam tu devojku.
Džek. - Lepo je videti te, Terez.
Nismo se videli mesecima. - Mesecima.
Džek, ovo je Kerol Erd.
Drago mi je. - Takođe.
Čujte, nalazim se ovde s Tedom Grejem i još nekima,
pa idemo na Filovu zabavu. Ideš i ti, zar ne?
Da. Planirala sam da malo navratim. - Idite vas dvoje.
Idete li s nama? - Ne.
Treba da obavim nekoliko poziva pre večere.
Stvarno moram da požurim.
Sigurna si?
Naravno.
Onda bi bilo super da me povezeš.
Da, naravno.
Lepo se provedite večeras.
Drago mi je da smo se upoznali, Džek.
Takođe.
U redu, idem samo da proverim da li je ona lenčuga na putu.
Odmah se vraćam.
Sviđaju mi se tvoje škrabotine.
Da, baš sam se potrudio!
Ne znam kako uspevaš. - Šta?
Da tako dobro izgledaš čim ustaneš iz kreveta.
Sići ću za minut.
Dakle, imam rasporede u pošti.
Slušaš li me? - Slušam! - Imaš rasporede.
Plovi se za Francusku dvaput u junu i jednom u julu.
Šta misliš?
Mislim...
Mislim da je previše hladno. Ne mogu da razmišljam.
U redu, idemo da te ugrejemo.
Uprava vam želi srećne praznike.
Ludi jer je jedino žensko u porodici osim Ester.
Kako je Ester? - Drži se.
Uprava vam želi srećne praznike.
Moram da otvorim sprat. - Vidimo se kasnije.
Gospođice Belivet, traže vas gore.
Požurite.
Moramo da prearanžiramo čitav izlog.
Hoćemo li odmah ili kasnije?
Moramo odmah, pre otvaranja.
Dobro jutro i srećni praznici. Dobrodošli u Frankenberg.
Svakako iskoristite naš popust na čestitke, Ajk i Mami,
inauguracioni specijal Rana ptica na našem odeljenju kreveta i posteljine
na drugom spratu.
Usput ne zaboravite da pogledate nove Dženeral elektrikove
stereo televizore na prvom spratu,
odmah pored galanterije.
Gospođice, gospođice, gde vam je toalet?
Vratite se prema liftu, pa skrenite desno, ne možete promašiti.
Hvala.
Da li biste mi mogli pomoći da nađem ovu lutku za ćerku?
Bistra Betsi. Da, ona plače i piši.
Nažalost, rasprodali smo je.
Oh, predugo sam odlagala.
Imamo mnogo drugih lutaka, svih vrsta. - Dobro.
Koja vam je lutka bila omiljena kad ste imali 4 godine? - Meni?
Nikad nisam... Nije ih bilo mnogo, iskreno.
Izvinjavam se. Zabranjeno je pušenje u prodajnom prostoru.
Ma, sve ovo... Izvinjavam se. Kupovina me čini nervoznom.
U redu je. Mene ovaj posao čini nervoznom.
Vrlo ste ljubazni.
To je ona.
Liči na vas. Imate iste oči.
Mislite?
Pa, šta ste vi želeli u tom uzrastu?
Vozić.
Stvarno? Mnogo znaš o vozićima?
Znam, zaista, a baš nam je prošle nedelje stigao novi model,
Ručne izrade s rukom bojenim vagonima u ograničenoj seriji.
Verovatno ste videli kraj liftova.
Rado bih vam pokazala, ali sam vezana za ovaj pult.
Dostavljate li? - Specijalnom dostavom.
Dobićete ih dva do tri dana.
Čak će biti i sastavljeni.
Dakle. To je to. Prodato.
Treba li sad da platim? - Da, naravno.
Trebaće nam vaš račun i adresa za isporuku.
Naravno.
Volim Božić.
Pakovanje poklona i sve to.
I onda se na kraju nekako ipak završi sa zagorelom ćurkom.
Gotovo.
Gde si toliko naučila o vozićima?
Čitala sam verovatno previše.
Osvežavajuće je. Hvala.
Srećan Božić. - Srećan Božić.
Imaš lepu kapu.
Izgledaš božanstveno! Okreni se.
Molim te. - Hajde. Savršeno, divna leđa.
Pomerite se malo. Niko ne vidi platno.
Niko i ne gleda.
Ja gledam.
Gledao sam ovo šest puta.
Trenutno radim korelaciju između onoga što likovi izgovoraju
i onoga kako se zaista osećaju. - Moj mlađi brat, filmofil.
Ja sam isključivo pijem pivo. Od svega ostalog mi se povraća.
Od vina se osećam nevaljalo, ali na dobar način.
Pijem da zaboravim da ujutru moram na posao.
To je tvoj problem, Semko. Treba da piješ jer se još sećaš da imaš posao.
Posao je kletva. - Ti imaš posao, File.
To nazivaš poslom? Ja to zovem iluzijom.
Plaćaju te. Je li novac iluzija?
Moj mlađi brat, usrani filozof.
Gde ti radiš? - Zar nisi znao?
Deni radi u Njujork Tajmsu. - Stvarno? - Pa, svakako je posao.
Ono što stvarno želim je da pišem. Zato gledam filmove.
Svako je pisac.
Čuj, Terez, dok se ne napijem i ne zaboravim...
Sredio si ga? Popravljen je?
Rekao je da je bilo bez po muke. - Hvala ti, File! Falio mi je!
Dakle, ti fotografišeš? - Pa...
Više je zanima neki fensi fotoaparat nego jedrenje po Evropi sa mnom.
Žene. - To si ti rekao, druže!
Ne mogu da verujem! - Vidi ko ide!
Zna li Dom neameričkih aktivnosti da ste vas dvoje opet na ulici?
Nazovi me, važi? - Hoću, obećavam.
Još mi duguješ za onu partije pokera. - Ričarde, pazi!
Naravno. - Treba nekad da navratiš do Tajmsa na večeru.
Radim noćnu, pa... Moj drugar je tamo mlađi urednik za fotografije.
Voli malo da popuje. Upoznaću vas. - Stvarno?
Baš bih volela. - Stvarno? Važi.
Hvala, Helmane. Neću dugo.
Da, gospodine.
64,
65... - 65.
66, 67, 68...
Zdravo, Florens. - To je sigurno tata.
Hajde, bolje da završimo. - Je li ona gore?
Da, gospodine. Ona je u spavaćoj sobi.
Mama, hoćeš li i ti na klizanje?
Volela bih da mogu, mila.
Zašto ne možeš? Molim te.
Ćao, sunce.
Tata! Hoću da ide i mama.
Stvarno, hoćeš?
Hej, poranio si.
Stigla je pošta.
Žena Saja Harisona. - Dženet.
Dženet je pitala za tebe.
Stvarno?
Možeš da obojiš drvo, zlato.
Znam da bi volela da dođeš.
Pozdravi je. Dženet mi se uvek sviđala.
I ja bih voleo da dođeš.
Oprosti, Hardž. Imam druge planove.
Mama želi da dâ poklon tetka Ebi.
Često si viđala tetku Ebi u poslednje vreme, sunce?
Da. - S mamom?
Videću mogu li da pomerim to s Ebi. - Hvala.
Rekla sam mušteriji da će joj stići do Badnje večeri.
Rekli su da je tri dana dovoljno. - Trebalo je da stigne popodne.
U redu. Znači stiglo je? Potpisala je? - Stiglo je.
Odlično. Hvala.
Da? - Poziv za radnicu 645-A, Terez Belivet.
Belivet. Gospođice Belivet.
Dođite ovamo. Odmah.
Oprostite, samo trenutak. - Naravno.
Alo? - Je li to radnica broj 645-A, Terez Belivet?
Da. - Prebacićemo vam vezu.
Alo?
Dakle, bila si ti.
Dobar dan, gospođo Erd. Je li sve u redu s vozićem?
Da.
I s rukavicama. Hvala. Srce si što si ih poslala.
Samo sam htela da se zahvalim. - Naravno.
Nego, htela sam da te pitam imate li pauzu za ručak?
Odvešću te na ručak. To je najmanje što mogu.
Da, naravno. Ali ne morate...
Slobodna sam sutra.
Sutra?
Ne, ne znam gde je. Samo malo.
Mogu li da se poslužim olovkom i papirom?
Hvala.
U redu.
Izvinjavam se što kasnim.
Za mene spanać s poširanim jajima.
I suvi Martini s maslinom.
Ja ću to isto. - Jelo ili piće? - I jedno i drugo. Hvala.
Cigaretu?
Da, molim.
Pa, kakvo je to prezime Belivet?
Češko. Promenjeno je. U originalu je bilo...
Vrlo je originalno. - Pa...
A kako se zoveš? - Terez. - Terez, ne Tereza. - Ne.
Terez Belivet.
Lepo je.
A vi?
Kerol.
Dva suva Martinija.
Hvala.
Živela. - Živela.
Pa, sigurno si mislila da ti je neki muškarac vratio rukavice.
Jesam.
Mislila sam da je čovek sa skijaškog odeljenja. - Žao mi je.
Ne, drago mi je. Sumnjam da bih otišla na ručak s njim.
Tvoj parfem. - Da?
Lep je. - Hvala.
Hardž mi ga je davno kupio, još pre venčanja.
Od tada ga stalno nosim.
Hardž ti je muž?
Pa, tehničkim, razvodimo se. - Žao mi je. - Nema potrebe.
Živiš li sama, Terez Belivet?
Da.
Mislim, tu je Ričard. On želi da živi sa mnom.
Ne, ništa slično. On bi hteo da se venčamo.
Tako znači.
Želiš li ti da se udaš za njega?
Nisam sigurna ni šta želim da ručam.
Vaše jelo.
Hvala.
Uživajte.
Umirem od gladi. Prijatno.
Šta inače radiš nedeljom?
Ništa posebno. A ti?
Ništa u poslednje vreme.
Mislim, ako bi ponekad htela da me posetiš, dobrodošla si.
Bar je lepa okolina tamo gde živim.
Hoćeš li da dođeš ove nedelje?
Da.
Stvarno si neobična devojka.
Zašto?
Kao da si pala s neba.
Jedva čekam da vidim lice Hardžove majke kad me vidi u ovome.
Možda bi trebalo da odem kući da se presvučem. - Ne budi luda.
A da se jednostavno ne pojavim?
U tom slučaju ću ja biti kriva, bolje stisni zube i izdrži.
Hoćeš li mi reći nešto o njoj?
O Terez? Vratila mi je rukavice.
I?
I ako nas ubrzo ne izvučeš iz ove gužve,
neću morati da se brinem oko te proklete zabave.
Gde mi je pudrijera. Dođavola sve.
Dobro izgledaš.
Uđi sa mnom, samo na minut. - Nemoj ni pokušavati.
Ti si nama otkazala, blento! - Znam. Žao mi je. Idem!
Nazovi me kasnije.
Uvek si najlepša žena, gde god se zatekla.
Reci to svojoj mami.
Pripazi malo, hoćeš? Saj će vrištati ako me uhvati s ovim.
Šta će da uradi? Ukinuće ti džeparac?
Ne voli da pušim. - Pa šta, ti voliš.
Kerol... nije moja stvar,
ali ako ćeš biti sama na Božić, Saj i ja ćemo te rado ugostiti.
Hvala ti, Dženet.
Ne znam.
Možda odem negde sama.
Makar na nekoliko dana.
Ne brini. Nećeš ništa slomiti.
Kakve su tvoje slike?
Ne znam. Verovatno nisu bog zna kakve.
Mislim, šta je na njima? Šta slikaš?
Drveće. Ptice. Prozore. U stvari, sve.
O čemu pišeš?
O ljudima.
Uvek mi bilo čudno da slikam ljude.
Kao da je to na neki način...
kršenja prava na privatnost?
Da.
Svi mi, znaš, imamo afinitete prema ljudima.
Svi volimo određene ljude. I ti, zar ne? - Ponekad.
Ostale ne voliš, i ne znaš zašto te neki privlače, a neki ne.
Samo znaš da te privlače ili te ne privlače.
Baš kao u fizici, odbijamo se jedni od drugih kao kuglice u fliperu.
Da, ali nije sve tako jednostavno kao gomila kuglica.
Neke stvari uopšte ne reaguju jedne na druge. Ali sve je živo.
Kasno je. Treba da idem.
Ne treba.
Zašto? Smeta ti?
Ne.
Moram da idem.
Doći ćeš i sutra? Ili u sredu?
Možda. Ne znam.
Ja ću.
Hvala.
I hvala što si ostao trezan i dovezao me kući.
Laku noć, Hardž.
Kerol,
dođi kod mojih za Božić.
Bilo nam je lepo večeras.
Bilo je to samo jedna veče, Hardž.
Ne volim što ćeš biti sama.
Neću biti sama. Imam Rindi. I...
Ebi.
Uvek imaš Ebi.
Ebi i ja smo završile davno pre nego što smo ti i ja završili, Hardž.
Spakovaću Rindi, biće spremna u četiri na Badnje veče.
Ne treba da bude ovako.
Znam.
Mamina posebna devojčica.
Laku noć, Florens.
Gde je to tačno u Džersiju?
Na selu, mislim. Ne znam tačno.
Moj ujak Sal živi u Junion Sitiju. Tvrdi da je prilično opasno noću.
Nije to Junion Siti. - Dobro. - Stiže moj prevoz.
Ćao.
Pozdrav, Kerol Erd.
Ričard Semko. Drago mi je. - Takođe.
Terez priča sve najlepše o vama.
Drago mi je. Vratićeš je u jednom komadu?
Volim te.
Mislim da vidim sneg.
Zar ne bi bilo divno?
Volim sneg.
Pravi božićnu atmosferu, je l' da?
Još si tu?
Da.
Mama je kod kuće!
Ćao, draga moja! Pogodi šta sam ti donela?
Kladim se da nećeš pogoditi.
Je li plavo?
Ne, zeleno je.
Dugačko je, zar ne? Trebaju ti makaze?
Možda prvo treba da stavimo zvezdu.
Važi, gde je zvezda?
Zlatna ili...
Ti odaberi. - Dobro.
To je moja devojčica
Šta misliš?
Dobro.
Ovo je najlepša jelka na svetu.
Jesi li to mene slikala dok smo kupovale jelku?
Oprosti, trebalo je da pitam.
Nemoj se izvinjavati.
Pokušavala sam...
Prijatelj mi je rekao da treba više da se zainteresuješ za ljude.
Kako to ide?
Ide dobro, u stvari.
Drago mi je.
Divno je.
Znači, time želiš da se baviš?
Fotografijom?
Mislim, ako uopšte imam talenta za to.
Zar to nije nešto što ti drugi kažu da imaš?
Jedino što ti možeš je da nastaviš da radiš.
Iskoristi što to voliš. Ostalo zanemari.
Verovatno.
Hoćeš li mi pokazati svoje slike?
Naravno. Mislim, nisam ništa prodala.
Ili bar pokazala sliku nekome ko bi je mogao kupiti.
Čak nemam ni pristojan aparat.
Ali sve slike su u mom stanu. Uglavnom ispod sudopere.
Slobodno me pozovi.
Hardž, šta je bilo?
Ništa. Zar treba da imam problem da bih posetio svoju ženu?
Nije pošteno, Hardž.
Dogovorili smo se da Rindi bude kod mene za Badnje veče.
Šta da radim?
Misliš da se meni klipše do Vest Palm Biča za praznike?
Sve je mamina ideja.
Ali nisam spremna. Ona nije spakovana, trenutno spava!
Šta je s mojim Božićem s kćerkom? - Žao mi je, ali tu nema pomoći.
Avion poleće ujutro. Misliš da sam se ja spakovao?
Dođavola!
Odakle poznajete moju ženu?
Hardž, molim te.
Ja radim u Frankenbergu, u robnoj kući.
Naručila sam poklon kod nje. Zaboravila sam rukavice.
Vratila mi ih je. Zahvalila sam joj...
To je bestidno.
Mogu li nešto da učinim?
Samo ostani tu.
U redu, pahuljice. Jedan veliki.
Božić će ti biti divan, obećavam.
Ima mesta u autu i za tebe, mama. Možeš s nama!
Ne, dušo. Volela bih da mogu.
Znaš, ponekad mame i tate odluče da nema dovoljno mesta
da oboje budu na istom mestu u isto vreme.
U svakom slučaju, mama mora da bude ovde, da bude sigurna
da Deda Mraz ne odnese tvoj poklon nekoj drugoj devojčici.
Ne želimo da se to desi, zar ne?
Ne.
Volim te, pahuljice.
Fino mirišeš.
Pijan si.
Hardž, jako mi je hladno.
Doneću ti kafu.
Nisam pijan.
Još uvek možeš s nama. Idi spakuj se.
Ne mogu.
Možeš.
Šta ćeš da uradiš?
Ostaćeš ovde s Ebi?
Ostaćeš ovde s devojkom iz prodavnice?
Šta ćeš da uradiš?
Prestani. - Dođavola, žene kao ti u stanju su svašta da urade, Kerol.
Oženio si se takvom ženom.
Ako smesta ne uđeš u taj auto... - Šta će biti? Biće gotovo?
Idi dođavola.
Nikad nisi bila okrutna.
Hardž.
Trebalo bi da pozovem taksi.
Baš kad ti se čini da gore ne može biti, nestane ti cigareta.
Reci mi kuda da idem.
Kupiću ti. Nije mi problem.
Ne moraš trčati okolo usred nedođije da bi kupila cigarete. - U redu sam.
Naredni voz kreće u 8:30. Odvešću te na stanicu.
Halo?
Znate li koliko je sati? - Oprostite, zvonio je.
Halo?
Bila sam grozna. Ranije.
Hoćeš li mi oprostiti?
Da.
Mislim.
Onda hoćeš li... Hoćeš li me pustiti da dođem kod tebe sutra uveče?
U redu, može.
Želim da znam.
Mislim, želim da te pitam svašta.
Ali nisam sigurna da li to želiš.
Pitaj me. Svašta. Molim te.
Srećan Božić, Ketrin. - Hvala, gospođo Erd.
Evo i njega. Hoćeš li sada da razgovaraš sa mnom?
Nisam hteo da dolaziš čak ovamo. - Samo budi iskren sa mnom, Frede.
Oko čega ne moram da se brinem sve do posle praznika?
Džeri Riks je doneo neke papire jutros, potpuno me je iznenadio.
Što ne sednete?
Zašto ljudi misle da je lošu vest lakše primiti ako sediš?
Hardž traži sudski nalog kojim će ti zabrani pristup Rindi do saslušanja.
Šta? - Bojim se da se Hardž predomislio u vezi starateljstva.
Želi da bude jedini Rindin staratelj.
Ali već smo se dogovorili oko starateljstva. Šta je sad ovo?
Podneće 29. zahtev Okružnom sudu za stalno starateljstvu.
On to može? To je u redu?
Ne znam je li u redu, ali legalno svakako jeste. - Na osnovu čega?
Čuj, hajde da sačekamo posle Božića...
Frede, na osnovu čega?
Mole sudiju da razmotri moralnu klauzulu.
Moralnu, šta to pobogu znači?
U redu, biću iskren. Ebi Gerhard.
Takođe, pokušavaju da ukažu na slične veze sa...
Pa tvrde da postoje dokazi za određeni obrazac ponašanja.
Dokazi o obrascu?
Ebi je Rindina kuma. Ebi je...
Ako on ne može imati mene, ja ne mogu imati Rindi. To je...
Žao mi je, ali čini mi se da su ozbiljni. - Kada je saslušanje?
Teško je reći s obzirom na praznike. - Šta ti misliš, Frede?
Ne pre marta. Možda čak sredinom aprila.
Mogu li je videti?
Ne. Kako da ti kažem, ne bi bilo preporučljivo...
U školi? U kancelariji? - Problem nije u tome gde.
Sigurno, poseta pod nadzorom... - Kerol, ovo su ozbiljne tvrdnje.
Ako forsiraš kontakt pre saslušanja, reskiraš dodatno istraživanje
svog ponašanja. - Mog ponašanja!
Gospode bože!
Ja sam joj majka, za boga miloga.
Moralna klauzula.
Shvatam. - Stvarno? - Ne.
Nema ničeg moralnog u udaljavanju Rindi od mene.
Da, to je to, hvala.
Našla si šta si tražila? - Da, sitnica za nekoga u prodavnici.
Lepo od tebe.
Trebalo bi da svratiš na Božić.
Moja mama na neki način računa na tebe.
Božić, to je za porodice. Osećala bih se... Ne znam...
Ti jesi porodica, Teri.
Razmišljam da napravim portfolio, znaš, od svojih fotografija.
Čak i da počnem da radim portrete, i prijavljujem se za poslove.
Možda u novinama, Deni zna nekoga u...
Jesi li razmišljala još o Evropi?
Teri?
Šta?
Koliko puta si bio zaljubljen?
Nikad.
Do tebe.
Ne laži. Rekao si mi za one druge dve devojke.
Ma daj, one su...
Samo spavao s njima. To nije isto.
Hoćeš reći, ja sam drugačija jer nismo išli do kraja?
Ne.
O čemu se sad tu radi?
Volim te. To je drugačije.
Jesi li ikada bio zaljubljen u dečka?
Ne.
Ali čuo si za to? - Naravno. Mislim, čuo sam za takve ljude. Jesam.
Ne mislim na takve ljude, samo mislim...
Dvoje ljudi se jednostavno zaljube jedno u drugo.
Recimo, dečko u dečka. Tek tako, iznenada.
Ne poznajem nikoga takvog.
Ali reći ću ti ovo, uvek postoji neki razlog za to. U pozadini.
Znači, misliš da se tako nešto ne može nekom dogoditi tek tako.
Ne, ne mislim.
Šta hoćeš da kažeš? Zaljubila si se u devojku? - Ne!
Zar ne znaš da svoj život želim da provedem s tobom?
Hajdemo u Francusku, hajde da se venčamo.
Ričarde, nisam spremna za to. Prosto ne mogu sebe prisiliti...
Na šta? Reci mi.
Oprosti. Moram da idem. Oprosti.
Jutros sam pronašla Rindinu četku ispod jastuka.
Punu njene kose.
Hoće ona tako, znaš,
da mi pokaže da je dobra devojka i da se lepo češlja.
Obično je očistim, ali danas, iz nekog razloga...
Kako je mogao. Kako se usuđuje? Moralno, šta?
Klauzula, rekao je.
Kerol, ako sam odgovorna na bilo koji način.
Da se nisi usudila.
Nikada, pa ni tada.
U svakom slučaju, bacila sam oko na crvenokosu
koja ima restoran na obodu Paramusa.
Ozbiljno crvena, nešto kao Rita Hejvort.
Stvarno? Misliš da možeš izaći na kraj s crvenom?
Ideš negde?
Na zapad. - Makar na nekoliko nedelja, do saslušanja.
Šta drugo da radim?
Znam da ne voliš da voziš sama, pa...
Mlada je.
Reci mi da znaš šta radiš.
Ne znam.
Nikad nisam znala.
Tvoja gazdarica me je pustila unutra.
Srećan Božić.
Otvori.
O, Kerol.
Nije bog zna kakva. Bila sam u žurbi.
Mislim, mogu ja i bolje.
Savršena je.
Jesi li ovo ti?
Aha.
Imaš li u frižideru bilo šta osim hemikalija za slike? Osećam se...
Naravno.
Ima li smisla, ne znam... - Boriti se?
Protiv naloga?
Ne.
Osećam se beskorisno.
Ne mogu ti ponuditi nikakvu pomoć.
To nema veze s tobom.
Otići ću na neko vreme.
Kada? Gde?
Gde me moj auto odveze.
Na zapad.
Uskoro.
I razmišljala sam, možda bi htela da pođeš sa mnom.
Hoćeš li?
Da.
Da, hoću.
I ne poznaješ je.
Možeš proslediti svu moju poštu u Čikago.
Platila sma kiriju za februar. Imala sam malo više,
uštedela sam nešto novca.
Za naš put. Naš put, Teri.
A sada...
Ne verujem da se ovo događa!
Ne mogu to da objasnim. Samo...
Žestoko si se zaljubila u tu ženu. Kao šiparica.
Nisam. Samo mi je jako draga.
Drag mi je bilo ko s kim mogu zaista da razgovaram. - Lepo.
Znaš šta ja mislim?
Za dve nedelje, poželećeš...
Dosadićeš joj, a onda ćeš poželeti da nikad nisi... - Ne razumeš!
Razumem u potpunosti. U transu si!
Potpuno sam budna. Nikad nisam bila budnija. Što me ne ostaviš na miru?
Je li gotovo među nama? O tome se radi?
Nisam to rekla.
Ali zašto bih bila s tobom ako misliš da se stalno svađaš oko ovoga?
Da mi za minut praktično kažeš zbogom zbog neke glupe simpatije!
Nisam to rekla. Ti si to rekao.
Zbog tebe sam kupio karte za brod, našao bolji posao.
Zaprosio sam te, za ime Božje.
Nisam te ja terala. Nikad ništa od tebe nisam tražila.
Možda je u tome problem.
Kunem ti se, za dve nedelje
ćeš me moliti da zaboravim da se ovo ikada dogodilo!
Ričarde... Ričarde!
Uživaj na izletu, Teri!
Za tebe. Srećan Božić.
O, ne. Nije trebalo.
Otvori.
To sam ti svirala. Kod tebe.
Sećam se.
Hvala ti.
Bože, nemoj, izgledam grozno.
Ne, izgledaš odlično.
Samo budi mirna.
Nedostaje li ti Ričard?
Ne. Nisam ni pomislila na njega ceo dan.
Ni na kuću, stvarno.
Kuću...
Da, ovo je toplo porodično okupljanje pred predsedničke izbore.
Igranje s unucima trenutno mu je glavna preokupacija.
Kakvi bi ovo bili praznici bez tih malih ljudi da im daju smisao?
Moram razgovarati s njom.
Šta ti radiš ovde?
Trebalo bi da si na Floridi.
Nisam mogao.
Rindi je htela da bude s majkom za Božić.
Mada se to tebe ne tiče. Dovedi je, znam da je tu.
Dođeš ovde i još mi naređuješ, stvarno nemaš obraza.
I ne. Nije ovde.
Nemoguće.
Nije kod kuće. Nije sa mnom.
Mora biti s tobom.
Deset godina se trudiš da se ceo njen život vrti oko tebe,
tvog posla, tvojih prijatelja, tvoje porodice... - Gde je? Dođavola!
Ona mi je još uvek žena, Ebi. Ona je moja odgovornost.
Trebalo je da misliš o tome pre nego što si je napao onim nalogom.
Zatvaram vrata.
Volim je.
Tu ti ne mogu pomoći.
Kerol?
Terez, jesi li to ti? - Da!
Budi srce i donesi mi moj crveni džemper?
U velikoj je torbi, na krevetu.
U redu.
Hej, sporaću...
Našla sam.
Hvala. Sve u redu?
Da, samo sam jako gladna.
Gotova sam za sekund.
Jesi li gladna?
Da.
Osećaš li se sigurno?
Sa mnom?
Puna si iznenađenja.
Mislim, rekla bi mi ako te nešto plaši i ako ti mogu nekako pomoći?
Nije me strah, Terez.
Naše standardne sobe su opremljene radio aparatima,
a ako želite, slobodan je predsednički apartman po veoma povoljnoj ceni.
Dve standardne sobe će biti u redu.
Zašto ne bismo uzele predsednički?
Ako je cena povoljna.
Treba ti pomoć?
Hvala.
Baš je hladno.
Toliko je hladno da su mi se naočare zamaglile s kontra strane.
Izvoli.
Hvala još jednom. Laku noć.
Nemoj da trepćeš.
Eto.
Treba mi ruž.
Ponovo.
Pogledaj se.
Prelepo.
Sledeće?
Hoće li gospođica biti tako ljubazna da ih stavi na mesta koja pulsiraju?
I meni.
Ovo je božanstveno.
Pomiriši.
Za predsednika Mekinlija.
Dobro jutro. Drago mi je da se nisi smrzla.
Takođe.
Bojim se da kafa nije baš sjajna.
Važno da je topla.
Šta je u koferu?
Sitna roba, prodajem je. Ili bar pokušavam.
Jadna kafa.
Izvinjavam se.
Pardon?
Samo smo popričali. - Zovem se Taker. Tomi.
Terez Belivet, Kerol Erd.
Drago mi je.
G. Taker prodaje drangulije.
Tako znači.
Nisam znao ni šta je to, ali su nam održali kurs o korišćenju te reči.
Kažu da to privlači žene. - Prodaješ li i ruževe?
Ne, ali imam komplet za šivenje.
Tebi ne treba. To odmah mogu da primetim.
Mislim da možemo stići u Čikago do 5 ili 6, ako krenemo ranije.
I ja idem tamo.
Postoji prečica kojom možete stići dva sata ranije.
Dva sata, to je već nešto.
Možemo li stati da kupimo neki časopis?
Ja imam "Polje i potok", "Nacionalnu geografiji"...
Nešto o fotografiji?
Naravno da ne. Proklet sam, pa ne mogu ništa da prodam.
Ovde je u redu?
Mnogo vam hvala.
Konačno. Pravi krevet.
Raj.
I nameštaj!
Dobro veče.
Sto za večeru za dvoje, molim.
Gošće ste u hotelu?
Da, soba broj...
623, na gospođu Erd.
Samo trenutak, gospođo Erd.
Terez Belivet.
Hardž Erd ovde. Alo.
Neko je popularan. - Sva su od Ričarda.
Ti nećeš uzeti svoju poštu? - Niko ne zna da sam ovde.
Bila si na telefonu? - Šta? Ne, u toaletu.
Srećna Nova godina.
Hardž i ja nikad nismo zajedno dočekivali Novu godinu.
Uvek je imao neke poslovne obaveze, klijente koje treba ugostiti.
Ja bih uvek Novu dočekivala sama. Među mnogo ljudi.
Ove godine nisam sama.
Odvedi me u krevet.
Ja nikad nisam tako izgledala.
Drhtiš.
Nemoj. Hoću da te vidim.
Moj anđeo.
Koji je pao s neba.
U kojem smo ono gradu?
Sad? U Vaterlou. Zar to nije grozno?
Vi ste iz sobe 42? - Da. Odjavljujemo se.
Sinoć vam je stigao telegram.
Kad je ovo stiglo?
Rano. U sedam, devet. Nisam vam ja sat.
Gde mi je kofer? - Stavila sam ga pozadi.
Hoću svoj prokleti kofer. - Kerol, šta se dešava?
Kerol!
Kerol, šta radiš s tim? Šta se desilo?
Kerol, plašiš me.
Gde je traka, džukelo?
Koliko te Hardž plaća? Daću ti dvostruko, trostruko, koliko hoćeš!
Voleo bih da mogu, gospođo,
ali traku sam već poslao vašem mužu. - Nemoguće.
Reputacija mi zavisi od moje efikasnosti, gospođo Erd.
Kako da znam da ne lažeš?
Ne možete, gospođo.
Kako si mogao?
Ja sam profesionalac, gđice Belivet. Niša lično.
Idemo odavde.
Ne možeš ništa učiniti. Čim smo dobile telegram.
Prvi let za aerodrom Lagvardija je sutra popodne.
O Ebi, ne znam kako da ovo popravim.
Nemam snage.
O čemu razmišljaš?
Znaš koliko te puta dnevno to pitam?
Oprosti. O čemu razmišljam?
Razmišljam kako sam užasno sebična i kako...
Ne radi to sebi. Nisi znala. Kako si mogla znati?
Trebalo je da te odbijem, ali ne umem da kažem ne.
Sebično je jer...
Jer samo uzimam, i ništa ne znam,
ne znam ni šta želim, a kako bih i mogla
kad je jedino što uvek znam da kažem da.
Uzela sam ono što si mi ti svojevoljno dala.
Nisi ti kriva, Terez. U redu?
Hvala ti, draga.
Kako si sad? Znaš. Skrhano, zgađeno.
Nadam se.
Treba li ti još nešto? - Ne. Čujemo se sutra.
Probaj malo da odspavaš. I ne brini. - Hoću, hvala ti.
Laku noć.
Ne moraš tamo da spavaš.
Otišla je?
Rano jutros.
Vraća li se?
Ne.
Za sve sam ja kriva.
Gluposti.
Trebalo bi da krenemo.
Pojedi nešto.
Kako hoćeš.
Zašto me mrziš? Nikad ti ništa loše nisam uradila.
Ti stvarno misliš da sam preletela pola zemlje da te odvezem nazad
jer te mrzim i želim da te vidim kako patiš?
To je zbog Kerol. Ne zbog mene.
To je...
Šta se dogodilo s tobom i Kerol?
Potpuno je drugačije.
Poznajem Kerol od svoje desete godine.
Bilo je to pre nekih pet godina. Leto.
Jedne večeri, moj Ford se pokvario blizu kuće moje mame.
Pokušale smo da ostanemo budne.
Ležale smo zajedno u mom starom krevetu.
I to je bilo to. Neko vreme.
Onda se promenilo.
To se promeni.
Bez ičije krivice.
Dakle...
Šta?
Izvoli.
Najdraža. Ne postoje slučajnosti,
a on bi nas svakako našao, ovako ili onako.
Sve se vraća, sve se plaća.
Budi zahvalna što se to ranije desilo.
Mislićeš da je ovo okrutno od mene,
ali nikakvo objašnjenje koje ti mogu ponuditi neće te zadovoljiti.
Molim te, nemoj se ljutiti ako ti kažem
da tražiš rešenja i objašnjenja jer si mlada.
Ali razumećeš to jednog dana.
Kada se to dogodi, želim da me zamisliš pored sebe
kako te pozdravljam,
a naši se životi prostiru pred nama poput večnog izlaska sunca.
Ali do tada ne sme postajati nikakav kontakt među nama.
Moram mnog toga da uradim, a ti, draga moja, još i više.
Molim te, veruj da bih učinila sve da te vidim srećnu,
stoga činim jedino što mogu...
Oslobađam te.
Halo?
Kerol?
Nedostaješ mi... Nedostaješ mi.
Terez, ove su stvarno dobre.
Hoću reći, stvarno si je dobro ulovila, ko god ona bila.
To je samo bilo za vežbu.
Pa, ti stvarno treba da napraviš portfolio.
Samo reci i upoznaću te s mojim drugarom iz Tajmsa.
Stalno primaju nove službenike.
Otišla si s njom, zar ne?
Da.
Šta se dogodilo?
Ma ništa. Teško je to...
Jesi li to uradila zato što sam onda pokušao da te poljubim?
Ako jesi, nemoj ni razmišljati o tome.
Ne treba da se bojiš... - Ne bojim se.
Idemo da završimo dok je još dan, važi?
Još uvek mislim da bi trebalo da složiš taj portfolio.
U redu.
Svet i mi smo prešli polovinu veka kontinuiranog izazova.
Još pirea, Kerol?
Da, hvala. Izgleda odlično.
Izvoli. - Hvala.
Hvala, Kejt.
Ova činjenica određuje smisao današnjeg dana.
Sakupili smo se na ovoj časnoj istorijsku ceremoniju...
Mislila sam da bi, možda,
Mardž i Čester već mogli biti ovde s Rindi.
Mardž je rekla da slobodno počnemo, da ne čekamo.
Siguran sam da će brzo doći.
Hardž kaže da se dobro slažeš sa svojim doktorom, Kerol.
A zašto ne bi? To je vrlo skup doktor.
Zapravo, nije on doktor, već psihijatar.
Pa, vrlo je cenjen.
S Jejla je, kao tvoj ujak.
To ga ne čini doktorom.
Ali drag mi je. Veoma. mnogo mi je pomogao.
Moja devojčica!
Mama!
Vidi kako si porasla.
Zagrli me jako.
Dugo si putovala, sigurno si gladna, zlato.
Hoćeš li nešto da jedeš?
Čekaj. Čekaj.
Ne budi luda.
Ne znam koliko ću još moći ovo da trpim, Ebi.
Koliko još ručkova s paradajzom u aspiku...
I onda svako veče ići kući bez nje.
Čemu? Ovome?
A Terez?
Šta s njom?
Jesi čula nešto o njoj?
Ne. Ne.
Ima već više od mesec dana otkako je pokušala da nazove.
Od tada ništa.
Da bar...
Jesi li ti čula nešto? - O Terez? Ne.
Mora da je počela da radi u Tajmsu.
Trebalo je da kažem: "Terez, čekaj."
Ko se to okreće na mom prilazu?
Moram da krenem.
Ne, ne moraš.
Moram.
Očekujemo, s obzirom na ozbiljnost optužbi i neoborive dokaze,
da će sud starateljstvo nad detetom dodeliti mojem klijentu.
Nemoj tako brzo, Džeri.
Psihijatar je veoma zadovoljan oporavkom
moje klijentkinje od zimošnjih događaja.
Tvrdi da je više nego sposobna da se stara o detetu.
Nije imala više imala nikakve kontakte s dotičnom devojkom.
Imamo svedočenje dvojice psihijatara iz bolnice Sedl Bruk
koji su pod zakletvom izjavili da je, po njihovom mišljenju,
serija događaja koju je inicirao suprug kod moje klijentkinje
izazvali emotivni slom koji je doveo do opisanog ponašanja.
To je apsurdno! - Frede, ako želiš ovako da igraš...
Dalje, s obzirom na način na koji su trake snimljene
sigurni smo da nisu valjan dokaz. - Kao prvo, želim da vidim te izjave.
Kao drugo... - Frede, molim te. Mogu li ja nešto da kažem?
Neću poricati to što je na trakama.
Ovo nije za zapisnik, draga. - Neka uđe u zapisnik.
Hardž, želim da budeš srećan.
Nisam ti to omogućila. Izneverila sam te.
Oboje smo mogli dati više, ali...
Jedno drugome smo dali Rindi,
a to je najveličanstveniji, najvelikodušniji dar.
Zašto gubimo toliko vreme pokušavajući da je oduzmemo jedno drugom?
Ono što se desilo s Terez, htela sam to.
I neću to poricati ili reći da sam...
Ali jesam zažalila, i žalim zbog haosa koji unosimo u život našeg deteta.
Hardž, oboje smo odgovorni.
Treba to da ispravimo.
Mislim da Hardž treba da dobije starateljstvo nad Rindi.
Ako mogu da predložim da pauzu? - Ne!
Frede, pusti me da govorim.
Ako me ne pustiš, neću moći da se nosim s tim.
Nisam svetica.
Nemam pojma šta bi bilo najbolje za mene,
ali zato znam i osećam duboko u sebi šta je najbolje za moju kćer.
Želim da je posećujem, Hardž.
Nije mi važno hoće li biti pod nadzorom, ali mora biti redovno.
Nekad davno bila bih spremna na bilo šta,
sakrila bih se negde s Rindi, samo da bude sa mnom.
Ali kakve koristi ona, ili čak mi, imamo ako ja idem protiv sebe?
To je moja ponuda.
Neću... Ne mogu više da pregovaram.
Uzmi ili ostavi.
Ako ostaviš, ići ćemo na sud.
Ako odemo na sud, biće svega.
Nismo mi takvi, Hardž.
Kerol, Kerol.
Belivet.
Dostavljeno lično. Fensi.
Nisam bila sigurna hoćeš li doći.
Lepo od tebe što si došla.
Nemoj to govoriti.
Mrziš li me, Terez?
Kako mogu da te mrzim?
Ebi mi kaže da napreduješ.
Nemaš pojma koliko mi je drago zbog tebe.
Jako dobro izgledaš, znaš?
Kao da si odjednom procvala.
To se događa kad se rastanem s nekim?
Ne.
Šta?
Ništa.
Hardž i ja prodajemo kuću.
Uzela sam stan na Madison aveniji.
I zaposlila sam se, verovala ili ne.
Radiću za salon nameštaja na Četvrtoj aveniji, kao poslovođa.
Jesi li se videla s Rindi?
Jednom, dvaput.
Zasad živi s Hardžom.
Tako je najbolje.
U svakom slučaju, stan je dosta veliki. Dovoljno veliki za dve.
Nadala sam se da ćeš, možda, hteti da živiš sa mnom,
ali mislim da nećeš. Hoćeš li?
Mislim da ne.
Nalazim se u 9 u Ouk Rumu s nekim ljudima iz salona nameštaja.
Ako želiš da dođeš na večeru...
Ako se predomisliš...
Mislim da bi ti se dopali.
Pa. To je to.
Volim te.
Terez? Jesi li to ti?
Vidi, vidi!
Kažem ja sebi, znam tu devojku. - Džek!
Lepo je videti te, Terez. Nismo se videli mesecima.
Mesecima. Džek, ovo je Kerol Erd.
Drago mi je. - Takođe.
Čujte, nalazim se ovde s Tedom Grejem i još nekima,
pa idemo na Filovu zabavu. Ideš i ti, zar ne?
Da. Planirala sam da malo navratim. - Idite vas dvoje.
Idete li s nama? - Ne.
Treba da obavim nekoliko poziva pre večere.
Stvarno moram da požurim.
Sigurna si?
Naravno.
Onda bi bilo super da me povezeš.
Da, naravno.
Lepo se provedite večeras.
Drago mi je da smo se upoznali, Džek. - Takođe.
U redu, idem samo da proverim da li je ona lenčuga na putu.
Odmah se vraćam.
Da, baš tamo.
Bilo je već i vreme, Belivet.
Reci bar zdravo, pa ne kasnimo toliko!
Ćao. - Oprosti, File, ja...
Evo je! Tu dođi!
Šta?
Ništa! Bolje vam je da gore ima piva. Ili vina.
Slobodno je uzmi,
ona je samo folerka iz Grinič Vilidža, ako mene pitate.
Zapamtiću to, Čarlse.
Gde ćeš, Tede? Ostani još malo.
Ti si Filova prijateljica, zar ne?
Jesam. Da. Denijeva.
Nećeš me pitati otkud to znam?
Zar ovde nisu uglavnom Filovi prijatelji?
Vidim zašto te Fil toliko ceni.
Stvarno?
Izvinjavam se, izaći ću za minut.
Imate li rezervaciju? - Izvinjavam se, tražim nekoga.
Izvinjavam se, ne mogu vas pustiti bez pozivnice.