www.HoundDawgs.org
- Ovanligt lugnt för att vara fredag. - Det är fortfarande tidigt.
- Cal, häll upp en dubbel. - Javisst.
Har du bråttom i kväll?
Och en till dig själv. Jag måste ringa ett samtal.
Therese? Är det du?
Ser man på!
- Jag tyckte att jag kände igen dig. - Jack...
Verkligen kul att se dig, Therese. Det är ju... flera månader sen sist.
Jack, det här är Carol Aird.
- Trevligt att träffas. - Detsamma.
Jag ska träffa Ted Gray här och sen ska ett gäng dra till Phils fest.
- Du ska väl också dit? - Ja, jag tänkte bara komma lite...
Gå ni två.
- Vill ni följa med? - Nej.
Jag måste ändå ringa några samtal före middan.
Jag borde verkligen skynda mig nu.
- Är du säker? - Självklart.
Då åker jag gärna med er.
Ha en underbar kväll, ni två. - Trevligt att träffas, Jack.
Då så, jag ska bara kolla att slöfocken är på väg.
Jag är strax tillbaka.
Kom igen!
- Jag gillar ditt klotter. - Ja. Jag har haft fullt upp.
- Jag fattar inte hur du gör? - Vadå?
Att kunna se så läcker ut fast du precis gått upp.
Jag kommer strax ner.
Jag fick tidtabellen. Via post.
- Hör du på? - Ja, du har fått tidtabellen.
Det är två avgångar till Frankrike i juni och en i juli.
- Så vad tycker du? - Jag tycker..
Jag tycker det är för kallt. Jag kan inte tänka klart.
Då får vi se till att värma upp dig.
En julhälsning från ledningen. En julhälsning från ledningen.
Oavsett blir hon galen utan några flickor i familjen, förutom Esther.
- Hur är det med Esther? - Hon klarar sig.
En julhälsning från ledningen.
- Jag måste öppna upp min våning. - Vi ses.
ÄR DU RÄTT FÖR FRANKENBERG?
Miss Belivet, ni behövs däruppe. Skynda på.
Godmorgon, god jul och välkomna till Frankenberg.
Ta del av vårt morgonerbjudande till Ikes och Mamies ära -
- på sängavdelningen på andra våningen.
På väg dit upp vill ni inte missa vår nya General Electrics TV -
- med stereoljud på första våningen, direkt efter herrekiperingen.
Mamma, snälla, snälla, snälla...
Vill ni ha ett band runt?
Ursäkta, var är damtoaletten?
Tillbaka till hissen och så höger. Ni kan inte missa den.
Tack.
Kan ni hjälpa mig hitta denna docka till min dotter?
"Bright Betsy." Hon kan gråta.
Och kissa på sig. Men den är tyvärr slutsåld.
Jag väntade för länge.
Vi har många andra dockor. Alla slags möjliga, faktiskt.
Vilken var er favoritdocka, när ni var fyra?
Jag? Jag hade aldrig... Inte många, för att vara ärlig.
Jag beklagar, men ni får inte röka här.
Förlåt mig. Shopping gör mig nervös.
- Att jobba här gör mig nervös. - Så vänligt av er.
- Här är hon. - Hon liknar er. Runt ögonen.
Tycker ni?
Vad önskade ni er i den åldern?
- En modelljärnväg. - Verkligen?
- Vet ni mycket om modelljärnvägar? - Ja, och vi fick en ny förra veckan.
Handbyggd med handmålade vagnar. Begränsad upplaga på 5000.
Ni kanske såg den vid hissarna.
Jag skulle gärna visa er den, men jag får inte lämna disken.
Erbjuder ni hemleverans?
Expressutdelning! Ni kan ha den inom två -tre där.
- Vi monterar till och med ihop den. - Wow! Det avgör saken.
Såld.
- Ska jag betala nu? - Ja, naturligtvis.
Vi behöver era kontouppgifter och leveransadress.
Naturligtvis.
Jag älskar julen. Att slå in presenter och allt sånt.
Och man lyckas alltid låta kalkonen stå för länge i ugnen.
Sådär.
- Hur kan ni detta om modelljärnvägar? - Jag läser. För mycket antagligen.
Det är uppfriskande. Tack.
- God jul. - God jul.
Jag gillar luvan.
Du ser helt gudomlig ut. Vänd dig om.
Kom igen. Perfekt. Underbara axlar.
- Flytta dig. Ingen kan se nåt. - Lngen tittar på filmen.
Jag tittar på filmen.
- Jag har sett den sex gånger. - Har du?
Jag gör ett diagram över -
- vad de säger och vad de i verkligheten känner.
Min lillebror, filmnörden.
Jag håller mig till öl. Allt annat får mig att spy.
Vin får mig att känna mig härligt lättsinnig.
Jag dricker för att glömma att jag ska till jobbet nästa dag.
Du borde dricka för du kommer ihåg att du har ett jobb.
- Att arbeta är en förbannelse. - Du har ju själv ett jobb, Phil.
- Ett jobb? En ren illusion. - Lönen är väl ingen illusion?
Min lillebror, filosofnörden.
- Var jobbar du? - Vet du inte det?
- Dannie jobbar på New York Times. - Är det sant?
Helst skulle jag vilja skriva. Det är därför jag tittar på film.
Alla är författare.
Förresten, Therese, innan jag blir för full så jag inte minns...
- Du fixade det. Är den lagad? - Han sa det var hur lätt som helst.
Tack, Phil. Jag har saknat den.
Fotograferar du?
En billig kamera är mer spännande än att segla med mig till Europa.
- Kvinnor... - Du sa det!
Det är ju otroligt. Vet HUAC att ni två är ute på gatorna igen?
- Ring mig. - Ja, jag lovar.
- Glöm inte din pokerskuld till mig! - Se upp, Richard!
Kom förbi The Times på middag nån gång. Jag jobbar natt, så...
En god vän är fotoredigerare där. Han älskar att undervisa.
- Jag kan presentera dig för honom. - Är det sant? Gärna det.
Okej.
64...
...65, 66, 67...
Det måste vara pappa. Det är bäst vi skyndar oss.
- Kan du inte åka skridskor med oss? - Jag önskar jag kunde det, gumman.
Varför inte? Snälla...
Hej, min lilla solstråle.
- Pappa, jag vill att mamma kommer. - Säger du det?
Du kommer tidigt.
Posten har kommit.
- Cy Harrisons fru... - Jeanette.
- Hon undrade hur det var med dig. - Gjorde hon?
Tänker du färga trädstammen?
Hon skulle bli glad över att få se dig där.
Hälsa henne från mig. Jag har alltid gillat Jeanette.
Jag vill gärna att du kommer.
Jag är ledsen, Harge. Jag har andra planer.
Mamma vill ge tant Abby några presenter.
Du har ofta träffat tant Abby på sista tiden, inte sant?
Med mamma.
- Jag försöker boka om med Abby. - Tack.
Jag lovade kunden den innan jul.
- Tre dagar borde ha varit... - Den ska ha levererats i dag.
Så den har kommit nu? Och hon har skrivit på?
Toppen. Tack.
- Ja? - Ett samtal till Belivet.
Belivet! Miss Belivet! Kom hit. Nu!
- Ursäktar ni mig ett ögonblick? - Naturligtvis.
Jag försökte välja mellan de här två...
- Hallå? - Är detta Therese Belivet?
- Ja. - Vi kopplar er vidare.
- Hallå? - Så det var alltså ni.
God dag, mrs Aird. Har ni fått modelljärnvägen?
Jadå, det har jag.
Och handskarna. Stort tack. Ni är en pärla som skickade dem.
- Jag ville bara säga tack. - Det var så lite.
Det jag ville säga var, får ni ta lunchrast där?
- Låt mig bjuda på lunch. - Ja, jag...
- Men det behöver ni inte. Jag är ledig i morgon.
- Bekant med Scully's på Madison? - Nej, det är jag inte. Vänta lite.
Får jag låna en penna och papper?
Tack.
Då så...
Förlåt att ni fått vänta.
Stuvad spenat med pocherade ägg och en Dry Martini med en oliv, tack.
- Jag tar samma. - Måltiden eller drycken?
Allt, tack.
- Cigarett? - Ja tack.
- Varifrån kommer namnet Belivet? - Det är tjeckiskt.
- Det är ändrat, ursprungligen... - Det är mycket originellt.
- Och förnamnet är...? - Therese.
- Therese. Inte Theresa? - Nej.
Therese Belivet. Det är vackert.
Och ert är...?
Carol.
- Carol. - Två Dry Martinis.
- Skål. - Skål.
Ni trodde säkert det var en man som skickade era handskar.
Ja, jag trodde att det kanske var en man på skidavdelningen.
- Jag beklagar. - Nej, jag är förtjust.
Jag tvivlar på att jag skulle ha ätit lunch med honom.
Er parfym... Den doftar så gott.
Tack. Harge köpte den till mig innan vi gifte oss.
- Jag har använt samma sen dess. - Är Harge er man?
Rent tekniskt. Vi ligger i skilsmässa.
- Jag är ledsen. - Var inte det.
Bor ni ensam, Therese Belivet?
Ja, det gör jag. Richard skulle vilja bo ihop med mig.
Nej, det är inget sånt. Han vill gifta sig med mig.
Jaha. Och vill ni gifta er med honom?
Jag vet ju knappt ens vad jag ska beställa till lunch.
Er mat.
- Tack. - Smaklig måltid.
Jag är utsvulten. Bon appétit.
- Vad gör ni på söndagarna? - Lnget särskilt. Vad gör ni?
Ingenting... på senaste tiden.
Om ni har lust att besöka mig nån gång, så är ni välkommen.
Det är åtminstone fina trakter där jag bor.
Vill ni komma på besök nu på söndag?
Ja.
- Ni är en underlig flicka. - Hurså?
Som fallen från himlen.
Jag kan se Harges mammas ansikte, när hon får se mig i den här.
- Jag kanske borde byta om. - Var inte dum.
Jag kanske inte borde komma alls.
Då får jag skulden, så du måste le och hålla ut.
Vill du berätta om henne?
Therese? Hon skickade mina handskar.
Och?
Om vi inte kan ta oss fram, behöver jag inte oroa mig för nån himla fest.
"Entrén på Seventh Avenue. Klockan 14."
Var i hela världen är min puderdosa? Fan också.
Du ser bra ut.
- Kom med in en stund. - Försök inte ens.
- Det var du som bröt mellan oss. - Det vet jag.
Jag går nu. Förlåt.
Ring senare.
Du är alltid den vackraste kvinnan i rummet.
Säg det till din mamma.
Håll utkik. Cy kommer skrika, om han upptäcker mig med den här.
Och gör vadå? Fryser underhållet?
- Han gillar inte att jag röker. - Än sen? Du gillar det ju.
Carol, jag...
Det angår ju inte mig, men om du kommer vara ensam i jul -
- är du mycket välkommen till Cy och mig.
Tack, Jeanette.
Jag vet inte riktigt. Jag kanske reser bort ensam.
Åtminstone några där.
Bara lugn, du har inte sönder den, om du plockar upp den.
Hur är dina bilder?
Jag vet inte, nog inte så bra.
Nej, jag menar, vad fotograferar du?
Fåglar, träd, fönster. Vad som helst, faktiskt.
Vad skriver du om?
Människor.
Det känns så konstigt att fotografera människor.
Som om det var nåt slags in...
- lnkräktande på annans privatliv? - Ja.
Vi känner alla samhörighet med andra människor.
Man tycker om vissa. Det gör du väl?
- Lbland. - Och andra tycker man inte om.
Och man vet inte varför man dras till vissa och inte till andra.
Man vet bara att man antingen känner en dragning eller inte.
Det är som fysik. Vi far hit och dit som bollarna i ett flipperspel.
Men allt är inte lika enkelt som med bollar som studsar ifrån varann.
En del saker reagerar inte ens, men allt är levande.
Det börjar bli sent. Jag borde gå.
Du borde inte...
- Varför inte? Hade du nåt emot det? - Nej.
Jag måste gå.
- Kommer du tillbaka i morgon? - Jag vet inte.
- På onsdag? - Kanske. Jag vet inte.
- Här... - Tack.
Tack för att du höll dig nykter och skjutsade hem mig.
- Godnatt, Harge. - Carol...
Kom hem till mina föräldrar i jul. Vi hade en fin kväll i kväll.
- Det var en kväll, Harge. - Jag gillar inte att du är ensam.
Jag är inte ensam. Jag har Rindy och Ab...
Abby.
Abby finns alltid där.
Det var slut mellan Abby och mig långt innan det tog slut mellan oss.
Jag ser till att Rindy är klar klockan fyra på julafton.
Det borde inte vara såhär.
Jag vet.
Min speciella flicka.
Godnatt, Florence.
- Var i Jersey är det? - Ute på landet, tror jag.
Min morbror Sal bor i Union City. Han påstår kvällarna är farliga där.
- Det är inte Union City. - Okej.
Där kommer min skjuts.
- Hej. - Hej. Carol Aird.
- Richard Semco. Trevligt att träffas. - Detsamma.
- Therese talar så väl om er. - Så glädjande.
Ni kommer väl tillbaka med henne välbehållen?
Jag älskar dig.
Jag tror det blir snö. Det vore väl underbart?
Jag älskar snön.
Det ger sån fin julstämning, inte sant?
- Är du fortfarande med mig? - Ja.
Mamma är hemma! Mamma!
Hej, min lilla älskling.
- Gissa vad jag har med mig. - Är det blått?
Nej, det är grönt.
Åh, det är långt, va? Behöver du en sax?
Kanske vi borde sätta upp stjärnan först. Var är stjärnan?
- Guld -eller silverstjärnan? - Du får välja.
Duktig flicka.
- Vad tycker du? - Jättefint.
Vi behöver... Den här skiner.
Det är den vackraste julgranen i hela världen.
Var det bilder på mig du tog vid julgransförsäljningen?
- Förlåt, jag borde ha frågat. - Be inte om ursäkt.
Jag har bara försökt att...
En vän sa att jag skulle intressera mig mer för människor.
- Och hur går det? - Det går faktiskt utmärkt.
Det gläder mig.
Det är vackert.
Är det vad du vill bli?
- Fotograf? - Ja, om jag har talang för det.
Är inte det nåt andra låter en veta att man har?
Det enda man kan göra är att jobba på.
Använda det som känns riktigt och slänga resten.
Jag antar det.
- Kommer du att visa mig dina bilder? - Javisst.
Jag har ju inte sålt nåt eller ens visat ett foto till nån köpare.
Jag har inte ens en ordentlig kamera.
Men jag har allt hemma hos mig. Det mesta under diskbänken.
Bjud hem mig.
Harge. Vad har hänt?
Inget. Måste något ha hänt, för att jag ska kunna hälsa på min fru?
Det är inte rättvist. Rindy skulle vara hos mig till julafton.
Vad ska jag göra? Tror du jag vill dra iväg till West Palm Beach?
- Det var mammas idé. - Hennes saker är inte packade.
Hon ligger och sover. Hur blir det med min jul med min dotter?
Vi flyger i morgon bitti. Om du tror att jag redan packat...
Fan också!
- Varifrån känner du min fru? - Harge, snälla...
- Jag arbetar på Frankenberg. - Jag beställde en present hos henne.
Jag glömde mina handskar. Hon ordnade så jag fick igen dem och jag tackade.
Det är verkligen vågat.
- Kan jag göra nåt? Bara... strunta i det.
Okej, snöflingan, ge mig en stor kram.
Jag lovar att du kommer få den mest underbara jul.
Det finns plats för dig i bilen, mamma. Du kan följa med oss.
Åh, älskling, jag önskar att jag kunde det.
Men ibland bestämmer sig mammor och pappor för -
- att det inte finns plats för båda på samma plats samtidigt.
Dessutom måste mamma stanna här och se till att -
- jultomten inte ger dina presenter till en annan liten flicka.
- Det vill du väl inte? - Nej.
Jag älskar dig, snöflingan.
Du luktar gott.
Du är full.
Harge, jag fryser.
Jag fixar lite kaffe till dig.
Jag är inte full. Du kan fortfarande följa med oss. Gå in och packa.
- Det kan jag inte göra. - Jo.
Vi kan köpa en biljett till dig i morgon bitti.
Vad ska du göra?
Stanna här med Abby i jul? Med den lilla expediten därinne?
- Sluta, Harge. - Vad ska du göra? Vad är planen?
- Sluta! - Man vet aldrig med kvinnor som du.
Du gifte dig med en kvinna som jag.
- Om du inte sätter dig i bilen... - Vad händer då? Det är slut.
Fy fan för dig. Du har aldrig varit grym.
Harge...
Tack, Helman. - Hur mår pappas flicka?
Jag borde ringa efter en taxi.
Just när man tror det inte kan bli värre, tar cigaretterna slut.
Säg vart jag ska gå, så går jag och köper åt dig.
Du behöver inte springa iväg och köpa cigaretter. Jag klarar mig.
Det går ett tåg halv nio. Jag skjutsar dig till stationen.
Hallå?
- Vet ni vad klockan är? - Förlåt, men den ringde.
Hallå?
Jag uppförde mig hemskt tidigare.
Kan du förlåta mig?
Ja... jag menar...
Och får jag komma och besöka dig i morgon kväll?
Okej. Ja.
Jag skulle vilja veta... tror jag...
Jag vill fråga dig en del saker. Men jag vet inte om du vill det.
Fråga mig om saker... snälla...
- God jul, Katherine. - Tack, mrs Aird.
- Där är han ju. Har du tid nu? - Du hade inte behövt åka ända hit.
Säg det nu bara rent ut, Fred.
Vad är det jag inte ska bekymra mig om förrän efter jul?
Jerry Rix kom med några papper i morse, till min stora förvåning.
Varför slår du dig inte ner?
Varför tror folk att det är bättre att ta emot dåliga nyheter sittande?
Harge har fått igenom ett föreläggande om -
- att du inte får träffa Rindy fram till rättegången.
Och Harge har ändrat sig beträffande gemensam vårdnad.
- Han vill ha ensam vårdnad. - Vi var ju överens om vårdnadsfrågan.
Vad handlar det här om?
De ansöker om permanent enskild vårdnad i familjedomstolen.
- Kan han göra såhär? Är det rätt? - Kanske inte rätt men lagligt.
- På vilka grunder? - Låt oss vänta till efter jul...
Fred, på vilka grunder?
De begär att domaren ska ta en moralklausul i beaktande.
En moral...? Vad fan betyder det?
Okej, jag säger det rent ut. Abby Gerhard...
De antyder att du haft liknande förbindelser med...
- De påstår att det är ett mönster. - Ett mönster?
Abby är Rindys gudmor. Abby...
Om jag lämnar honom, får jag inte träffa min dotter.
Jag är ledsen, men de verkar mena allvar.
- När är vårdnadsrättegången? - Svårt att säga. Julen, förseningar.
Din bästa gissning, Fred.
Inte före mars, kanske i mitten av april.
- Får jag träffa henne? - Det vore inte tillrådligt.
- På skolan? På ett kontor? - Det handlar inte om var.
- Ett övervakat besök... - Det är allvarliga anklagelser.
Framtvingad kontakt före rättegången kan öka kontrollen av ditt beteende.
Mitt beteende?
Herregud! Jag är hennes mamma, för guds skull.
En moralklausul.
Jag förstår.
- Gör du? - Nej.
Det är inte moraliskt rätt att hålla Rindy borta från mig.
Se upp.
Ja, det är den. Tack.
- Hittade du det du letade efter? - Ja, något till någon i affären.
Vad snällt av dig.
Du borde komma förbi nån gång i jul. Min mamma räknar med det.
Jul... är för familjen.
Jag skulle känna mig... Jag vet inte...
Du hör till familjen, Terry.
Jag funderar på att göra en portfolio.
Med mina foton. Börja fotografera porträtt.
Söka jobb. Kanske på en tidning. Dannie sa att han känner nån...
Har du tänkt mer på Europa?
Terry...
Vad är det?
Hur många gånger har du varit kär?
Aldrig. Tills jag mötte dig.
Ljug inte. Du berättade om två andra flickor.
Lägg av. De var ju...
Jag hade sex med dem. Det är inte samma sak.
Så jag är annorlunda... för vi inte har gått hela vägen?
Vad handlar det här om?
Jag älskar dig. Det är skillnaden.
Har du nånsin varit kär i en pojke?
- Nej. - Men du har hört talas om det?
- Klart jag har hört talas om såna. - Jag menar inte "såna".
Jag menar bara två människor -
- som blir kära, t ex en pojke och en pojke, helt plötsligt bara.
Jag känner ingen som är sån.
Men det finns alltid nån anledning. I deras förflutna.
Så du tror inte att det kan hända vem som helst?
Nej, det tror jag inte.
- Vad menar du? Är du kär i en tjej? - Nej.
Jag vill leva med dig. Följ med mig till Frankrike. Vi gifter oss.
Richard, jag är inte redo för det. Jag kan inte tvinga mig själv.
Vad är det? Berätta.
- Förlåt, jag måste gå. - Terry...
Jag är ledsen.
Jag hittade Rindys hårborste under min kudde i morse.
Full med hennes hår. Hon gör så för att berätta -
- att hon varit en duktig flicka och borstat håret ordentligt.
Jag brukar ta bort håret, men idag... av nån anledning...
Hur kunde han göra det? Hur vågar han?
- En moral... vadå? - Klausul, sa han.
Carol, om jag är ansvarig på nåt sätt...
Våga inte... Aldrig nånsin.
Jag har kollat in en rödhårig tjej -
- som har en restaurang utanför Paramus.
- Lika rödhårig som Rita Hayworth. - Kan du hantera en rödhårig tjej?
- Reser du bort? - Västerut, tänkte jag.
Åtminstone ett par veckor. Tills rättegången.
- Vad ska jag annars göra? - Du tycker ju inte om att köra ensam.
Hon är ung.
Säg att du vet vad du gör.
Det vet jag inte.
Det har jag aldrig vetat.
Din hyresvärd släppte in mig.
God jul.
Öppna den.
Åh, Carol...
Det är inte så bra. Jag hade så bråttom.
Jag kan göra bättre.
Det är perfekt.
Är det du?
Har du nåt mer än fotokemikalier i kylskåpet? Jag känner mig...
Javisst.
Är det nån idé att försöka bestrida det?
Föreläggandet? Nej.
Jag känner mig värdelös. Jag kan varken hjälpa eller erbjuda dig nåt.
Det har inget med dig att göra.
Jag reser bort en tid.
När då? Vart?
Dit min bil tar mig.
Västerut. Snart.
Och jag tänkte att du kanske vill följa med mig.
Vill du det?
Ja. Ja, det vill jag gärna.
Du känner henne inte ens.
Du kan eftersända min post till huvudpostkontoret i Chicago.
Jag har betalat hyran till och med februari. Jag hade lite sparpengar.
Till vår resa. Vår resa, Terry.
Och nu är du...
Jag tror inte det är sant.
- Jag kan inte förklara. Jag bara... - Vadå?
Att du är vilt förälskad i henne. Du uppför dig som en skolflicka.
Nej, inte alls. Jag bara gillar henne som alla jag verkligen kan tala med.
Trevligt.
Vet du vad jag tror? Om två veckor kommer du önska att...
Hon kommer tröttna och du önska att du aldrig...
- Du förstår inte. - Jodå, jag förstår precis.
- Du är i trans. - Jag har aldrig varit mer vaken!
Kan du inte lämna mig i fred?
Är det slut mellan oss? Är det vad detta handlar om?
Det sa jag inte. Men varför ska vi vara ihop om du bara bråkar om detta?
Säger du...
Säger du att du vill göra slut på grund av en idiotisk förälskelse?
Det sa jag inte. Du sa det.
Du fick mig att köpa båtbiljetter.
Jag skaffade dig ett bättre jobb.
Jag friade till dig, för guds skull.
Jag har aldrig bett dig om nåt. Kanske det som är problemet.
Jag lovar att om två veckor kommer du bönfalla mig om att glömma detta.
- Richard... Richard! - Trevlig resa, Terry.
"TILL CAROL FRÅN THERESE"
- Har du kaffet? - Ja.
Då så.
- Är du klar? - Ja.
Jag skulle kunna vänja mig vid att ha en hel stad för mig själv.
- Till dig. God jul. - Åh, nej, du borde inte ha...
Öppna den.
- Jag spelade den för dig på pianot. - Jag minns det.
Tack. Nej, låt bli. Jag ser hemsk ut.
Nej, du ser underbar ut.
Rör dig inte.
Saknar du Richard?
Nej, jag har inte tänkt på honom alls idag. Och inte på där hemma.
Där hemma...
Familjen samlas hos amerikanska presidenten.
Barnbarnen och deras leksaker är det han främst tänker på nu.
Hur skulle denna glada högtid vara utan barnen?
- Jag måste tala med henne. - Vad gör du här?
Du ska ju vara i Florida.
Det gick inte för Rindy vill vara tillsammans med sin mamma i jul.
Inte för att det angår dig. Hämta henne nu bara.
Du ska fan inte komma och hunsa mig. Hon är inte här.
Hon är inte hemma och inte med mig, så hon måste vara med dig.
Ja, det ligger nåt i det du säger, Harge.
I tio år har du jobbat på att hennes värld enbart ska kretsa runt dig.
- Ditt jobb, dina vänner, din familj. - Var fan är hon?
Hon är fortfarande min fru. Hon är mitt ansvar.
Också ett sätt att visa det på, genom ett föreläggande! Jag stänger dörren.
Jag älskar henne.
Jag kan inte hjälpa dig med det.
- Carol? - Therese, är det du?
Är du gullig och hämtar min blåa tröja åt mig?
Den ligger i den stora resväskan på sängen.
- Hej, sölkorv. - Jag har hittat den.
- Tack. Är allt som det ska? - Jag är bara plötsligt så hungrig.
Okej. Jag kommer alldeles strax.
- Är du hungrig? - Ja.
Känner du dig trygg? Tillsammans med mig, menar jag.
Du är full av överraskningar.
Du skulle väl berätta om nåt skrämde dig och om jag skulle kunna göra nåt?
Jag är inte rädd, Therese.
Ni lyssnar på WHBC 1480, Canton, Ohio -
- och "That's The Chance You Take" med Eddie Fisher.
Våra standardrum är utrustade med stereofoniska radiogrammofoner.
Presidentsviten är också ledig till ett mycket attraktivt pris.
- Två standardrum blir bra. - Varför inte ta presidentsviten?
Om priset är attraktivt, menar jag.
- Kan jag hjälpa till? - Ja, tack.
- Det är så kallt. - Så kallt att glasögonen immar igen.
Varsågod.
- Tack igen. Godkväll. - Godkväll.
Blinka inte.
Sådär, ja.
Jag behöver läppstift.
Igen.
Se på dig själv.
Vacker.
Okej, och sen?
Vill fröken vara så vänlig och bara ta på den på pulspunkterna?
Jag också.
Den är gudomlig.
Lukta på den.
Skål för president McKinley.
Godmorgon. Det glädjer mig att ni inte frusit till is.
Detsamma.
Jag är rädd att kaffet inte är så gott.
Så länge det är varmt...
Vad är det i väskan?
Småartiklar. Jag...
Jag säljer dem. Eller jag försöker göra det.
- Uselt kaffe. - Jag är ledsen.
- Förlåt? - Vi småpratade bara lite.
- Jag heter Tommy Tucker. - Therese Belivet, Carol Aird.
Trevligt att ses.
- Mr Tucker säljer småartiklar. - Jaha.
Jag vet inte vad "småartiklar" är men vi uppmanas att använda det ordet.
- De säger det tilltalar kvinnor. - Säljer du läppstift?
Nej, men jag har sykit.
Inget ni har användning för. Det ser jag, det.
Vi kan vara i Chicago klockan fem eller sex, om vi startar tidigt.
Dit ska jag också. Det finns en genväg man sparar två timmar på.
- Två timmar?! Det vore nåt. - Kan vi köpa något att läsa?
Jag har "Field and Stream" och "National Geographic".
- "Popular Photography?" - Nej, naturligtvis inte.
Jag är dömd till att inte få nåt sålt.
Åh, mycket bättre!
- Blir det bra här? - Tack så mycket.
Äntligen en riktig säng. Himmelsk...
Det här tyget...
De här möblerna...
- Godkväll. - Ett bord för två, tack.
- Bor ni här på hotellet? - Ja, det är rum...
- 623. Mrs Aird. - Ett litet ögonblick, mrs Aird.
Therese Belivet.
Hargess Aird. Hallå...
- Det är nån som är populär. - Alla är från Richard.
- Ska du inte hämta posten? - Lngen vet att jag är här.
- Ringde du ett samtal? - Va? Nej, jag var på toaletten.
VÄLKOMMEN Till WATERLOO, IOWA
- Gott nytt år. - Gott nytt år.
Harge och jag firade aldrig nyår tillsammans.
Alltid nåt affärsarrangemang.
Alltid kunder som skulle underhållas.
Jag firade alltid nyår ensam. I folksamlingar.
I år är jag inte ensam.
Ta med mig till sängen.
Så har jag aldrig sett ut.
Du darrar.
Nej, låt bli. Jag vill se på dig.
Min ängel.
Som fallen från himlen.
- Vad är det här för stad nu igen? - Det här?
Waterloo.
Är det inte hemskt?
- Är det ni som bor i rum 42? - Vi ska precis tjecka ut.
Det kom telegram till er i går kväll.
- När kom det? - Tidigt, sju eller nio.
Jag är ingen klocka.
- Var är min resväska? - I bagageutrymmet.
- Jag vill ha min jävla väska. - Vad är det? Carol!
Carol!
Carol, vad ska du göra med den?
Vad hände?
Carol, du skrämmer mig.
Var är bandet, din jävel?
Hur mycket betalar Harge dig? Jag tredubblar det. Vad du vill.
Jag hade gärna tillmötesgått er, men bandet är redan hos er man.
- Det kan inte stämma. - Mitt rykte bygger på effektivitet.
- Mrs Aird... - Hur vet jag att du inte ljuger?
Det kan ni inte veta.
Carol...
Hur kunde du?
Jag är proffs, miss Belivet. Det är inget personligt.
Låt oss komma härifrån.
Nej, det finns inget du kan göra.
Så fort vi fick ditt telegram.
Första flyget till LaGuardia avgår i morgon eftermiddag.
Åh, Abby, jag vet inte hur jag ska klara det här.
Jag har inte styrkan.
Vad tänker du på?
- Vet du hur ofta jag frågar dig det? - Förlåt.
Vad jag tänker på? Att jag är fullkomligt egoistisk.
Gör inte detta. Hur skulle du ha kunnat veta?
Jag borde ha sagt nej till dig, men jag säger aldrig nej.
Det är egoistiskt, för...
För jag tar bara emot allting, och jag vet ingenting.
Vet inte vad jag vill. Hur skulle jag kunna veta det, om jag jämt säger ja.
Jag tog emot det du gav med glädje.
Det är inte ditt fel, Therese.
Okej?
Tack, raring.
Jag är förkrossad och äcklad.
Det hoppas jag.
- Nåt annat du behöver? - Nej. Vi talas vid i morgon.
- Försök sova lite, oroa dig inte. - Tack.
- Godnatt. - Godnatt.
Du behöver inte sova därborta.
- Har hon gett sig av? - Tidigt i morse.
Kommer hon tillbaka?
Nej.
- Allt det här är mitt fel. - Struntprat.
Vi borde komma iväg.
Ät nåt.
Som du vill.
Varför hatar du mig? Jag har inte gjort dig nåt.
Tror du verkligen att jag flög ända hit för att köra hem dig -
- för att jag hatar dig och vill se dig lida?
- Det är för Carols skull, inte min. - Det är...
Vad hände mellan dig och Carol?
Det är något helt annorlunda.
Jag har känt Carol sen jag var tio år.
Det hände för ungefär fem år sen. På sommaren.
Sent en kväll gick min bil sönder i närheten av min mammas hus.
Vi försökte hålla oss vakna...
...men vi kurade ihop oss i min gamla enkelsäng.
Och så var det med det.
Under en tid.
Så förändrades allt.
Saker och ting förändras.
Det är ingens fel.
- Så... - Vadå?
Varsågod.
Min älskade.
Ingenting sker av en tillfällighet -
- och han skulle ha hittat oss på ett eller annat sätt.
Cirkeln sluts alltid.
Var glad att det händer nu och inte senare.
Du kommer tycka jag är hård -
- men ingen av mina förklaringar kommer att tillfredsställa dig.
Bli inte arg på mig när jag säger -
- att du söker lösningar och förklaringar för du är ung.
Men en dag kommer du att förstå.
När det sker -
- ska du föreställa dig att jag är där och välkomnar dig -
- och att våra liv ligger framför oss som en evig soluppgång.
Men fram till dess kan vi inte ha någon kontakt.
Jag har mycket att ordna med, och du, min älskling, har ännu mer.
Jag skulle göra allt för att få se dig lycklig.
Därför gör jag det enda jag kan.
Jag ger dig din frihet.
Hallå?
Carol?
Jag saknar dig.
Therese. De här är mycket bra.
Du har verkligen fångat... vem det nu är.
Det är bara för att öva mig.
Du borde sätta samman en portfolio.
Jag kan presentera dig för min vän på The Times.
De söker alltid kontorister.
- Du reste iväg med henne, va? - Ja.
Vad hände?
Ingenting.
Det är svårt att...
Är det för jag försökte kyssa dig den där dagen?
För om det är det, så glöm det bara. Du behöver inte vara rädd att...
Jag är inte rädd.
Låt oss avsluta detta, medan det ännu är ljust.
Jag tycker hursomhelst att du borde sätta samman en portfolio.
Världen har nått halvvägs i ett fortsatt utmanande århundrade.
- Vill du ha mer potatismos, Carol? - Ja tack, det var gott.
Tack.
Tack, Cate.
Jag hade trott -
- att Marge och Chester skulle ha varit tillbaka med Rindy nu.
Marge sa att vi skulle börja, inte vänta.
De kommer säkert snart.
Harge säger att du kommit bra överens med din läkare, Carol.
Varför skulle hon inte göra det? Han är en mycket dyr läkare.
Han är faktiskt inte läkare, utan psykoterapeut.
Han är mycket uppskattad.
- Utbildad på Yale som din onkel. - Men det gör honom inte till läkare.
Men jag tycker om honom. Mycket. Han har varit till stor hjälp.
- Min lilla gumma! - Mamma!
Vad du har blivit stor.
Ge mig en stor kram.
Det var en lång biltur. Du måste vara hungrig, älskling.
- Vill du ha nåt att äta? - Ja.
- Sitt kvar. - Sluta larva dig.
Jag tror inte att jag kan fortsätta så här, Abby.
Hur många fler luncher med tomataladåber?
Sen kommer jag hem varje kväll utan henne.
Till vadå? Till det här?
Och Therese?
- Vad är det med henne? - Har du hört nåt?
Nej.
Nej, nej.
Det är över en månad sen hon försökte ringa.
Sedan dess helt tyst.
Jag önskar att jag...
- Har du hört nåt? - Från Therese? Nej.
Hon måste ha börjat jobba på The Times nu.
Jag borde ha sagt: "Therese..."
"Vänta."
Vem fan kör upp på min uppfart?
- Jag borde gå. - Nej, det behöver du inte.
Jo.
Med tanke på allvarliga beskyllningar och obestridliga bevis -
- förväntar vi oss att min klient tillerkänns ensam vårdnad.
Inte så fort, Jerry. Min klients psykoterapeut är helt nöjd -
- med hennes återhämtning och intygar att hon kan ta hand om sitt barn.
Hon har inte haft ytterligare kontakt med flickan i fråga.
Vi har edsvurna vittnesmål från två psykiatrer som förklarar -
- att en rad händelser, framdrivna av min klients make -
- ledde till ett nervsammanbrott, vilket resulterade i...
Det är absurt!
Med tanke på hur banden spelats in, är vi säkra på att de kommer avvisas.
- Jag vill se de där vittnesmålen. - Får jag säga en sak?
Jag nekar inte till det banden visar.
- Detta är utanför protokollet. - Det kan lika gärna vara med.
Harge...
Jag vill att du ska vara lycklig.
Det gav jag dig inte. Jag svek dig.
Vi kunde båda två ha givit mer, men...
Vi gav varann Rindy -
- och det är den mest fantastiska och mest generösa av alla gåvor.
Så varför ägnar vi så mycket tid åt att försöka hålla henne från varann?
Det som hände med Therese...
Jag vill ha det och jag kommer inte förneka det.
Eller säga att jag...
Men jag beklagar verkligen -
- och är djupt bedrövad över det kaos vi skapar i vårt barns liv.
Vi har båda ett ansvar, Harge.
Så jag tycker att vi ska ställa allt till rätta.
Jag tycker att Harge ska ha ensam vårdnad om Rindy.
- Kan vi ta en paus? - Nej, Fred. Låt mig tala färdigt.
Annars kommer jag inte klara det här.
Jag är ingen martyr. Jag har ingen aning om vad som blir bäst för mig.
Men jag vet innerst inne vad som är bäst för min dotter.
Jag vill kunna besöka henne.
Det får gärna vara övervakade besök, men de ska vara regelbundna.
En gång i tiden hade jag gjort nästan vad som helst.
Jag hade låst in mig själv för att ha kvar Rindy hos mig.
Men till vad nytta är jag för henne, om jag lever mot min egen natur?
Så blir vårt avtal. Jag varken vill eller kan förhandla längre.
Du kan säga ja eller nej.
Men om du säger nej, går vi till rätten.
Och om vi går till rätten, blir det en smutsig historia.
Och vi är inte såna människor, Harge.
- Carol. - Ursäkta mig...
Belivet.
Personlig leverans. Fint värre.
"Kära Therese. Kan vi ses i kväll på Ritz Tower Hotel klockan 18.30?"
"Jag förstår om du inte kan. Carol."
Naturligtvis. Tack. Hej då.
Jag var inte säker på att du skulle komma.
- Det var snällt av dig. - Säg inte så.
- Hatar du mig, Therese? - Hur skulle jag kunna hata dig?
Abby säger att du stortrivs.
Du anar inte hur glad jag är för din skull.
Och du ser så bra ut. Som om du plötsligt blomstrat.
- Är det tack vare att du sluppit mig? - Nej.
- Vad är det? - Lngenting.
Harge och jag säljer huset.
Jag har nu en lägenhet på Madison Avenue.
Och ett jobb, tro det eller ej.
Jag ska arbeta som inköpare i en möbelaffär på Fourth Avenue.
- Har du träffat Rindy? - Ett par gånger.
Hon bor hos Harge tills vidare. Det är... det bästa.
Men...
...lägenheten är fin och ganska stor.
Stor nog för två.
Jag hade hoppats att du ville bo ihop med mig, men det vill du väl inte.
Vill du det?
Nej, det tror jag inte.
Jag ska träffa några personer på Oak Room klockan nio.
Om du vill äta middag, om du ändrar dig... Jag tror du skulle gilla dem.
Ja, då så...
Det var det.
Jag älskar dig.
Therese? Är det du?
Ser man på!
- Jag tyckte att jag kände igen dig. - Jack.
Verkligen kul att se dig, Therese. Det är ju... flera månader sen sist.
Jack, det här är Carol Aird.
- Trevligt att träffas. - Detsamma.
Jag ska träffa Ted Gray här och sen ska ett gäng dra till Phils fest.
- Du ska väl också dit? - Ja, jag tänkte bara komma lite...
Gå ni två.
- Vill ni följa med? - Nej.
Jag måste ändå ringa några samtal före middagen.
Jag borde verkligen skynda mig nu.
- Är du säker? - Självklart.
- Då åker jag gärna med er. - Javisst.
Ha en underbar kväll, ni två. - Trevligt att träffas, Jack.
Då så, jag ska bara kolla att slöfocken är på väg.
Jag är strax tillbaka.
Det var på tiden, Belivet.
- Säg åtminstone hej. - Hej, Phil. Förlåt.
Där är hon ju. Kom upp hit! Vad är det?
Inget. Jag hoppas det finns öl däruppe eller vin.
Jag vet inte. Du kan få henne.
Hon är garanterat en sån där falsk Greenwich Village tjej.
Jag ska komma ihåg det, Charles.
Vart ska du, Ted? Stanna lite längre.
- Du är en av Phils vänner, va? - Ja, och Dannies.
- Undrar du inte hur jag visste det? - Är inte de flesta här Phils vänner?
Jag förstår varför Phil lovordar dig.
Jaså?
Ursäkta, jag är strax färdig.
- Har ni beställt bord? - Jag letar efter en person.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Översättning: Marianne Marty Scandinavian Text Service 2015
Ansvarig utgivare: Kristina Pesznecker Scanbox Entertainment Sweden AB