Det här är en historia om två bröder
som naturen inte gett de bästa förutsättningarna.
Rättare sagt, inga alls.
Men precis som alla andra
drömde de om att utföra stordåd
och mindre saker.
Om att överleva
och att sedan leva vidare.
MÄN OCH HÖNS
Pappa? Det är Gabriel.
-Gabriel? -Slösa inte kraft på att prata.
Kommer Elias också?
Elias kommer snart.
Han måste komma hit.
De flesta är trevliga.
Men många blir rädda för att jag är rullstolsburen.
En kille som jag chattade med häromdagen loggade ut när han sett en bild.
-Jag är glad att vi kunde ses. -Du är väl psykoterapeut?
Jag har haft samma dröm i flera år och den försvinner inte.
Det börjar alltid bra. Jag är i ett mörkt rum.
Och plötsligt flyger det in en galen fågel med jättevingar.
-Men den har ett människohuvud. -Det låter som en ängel.
Du avbröt mig. Det vill jag inte att du gör om. Märker du det?
-Det ska vi låta bli helt och hållet. -Förlåt.
Ville du bara träffas för att prata om dina problem?
Vad menar du? Så kan du ju inte säga.
Du kan inte mena allvar.
Tror du jag letar efter en psykoterapeut för att slippa 875 kronor per timme?
Det är ju en galen fråga. Jag känner mig kränkt.
Får jag fortsätta utan avbrott? Bra.
Så jag försöker fånga fågeln, men icke. Den försvinner från mig.
Då inser jag att det är min bror. Och då stiger ilskan inom mig.
Jag slår den hårt och binder den och bryter av vingarna.
Det låter väldigt realistiskt. Som att knäcka ett kycklingben.
Och sen...
-Då våldtar jag den. -Fågeln eller din bror?
Jag säger ju det. Måste du strö salt i såren? Och avbryt inte.
Du är en hemsk terapeut om du avbryter dina klienter sådär.
Ditt jobb är att lyssna. Avbryter alla rullstolsburna så mycket?
-Ja, vem är det nu? -Det är Gabriel.
-Gabriel? Hej. -Jag ringer från sjukhuset.
-Du måste komma hit. -Det gör jag gärna om du är där.
Hur är det? Jag är på en dejt. Igen.
Hon är jätteläcker. Hon sitter i rullstol.
Pappa har dött, Elias.
Ta det lugnt. Såja, Elias.
Så nu hände det. Och jag fick inte ens ta farväl.
Det gör inget. Sätt dig ner.
Elias, sätt dig.
Elias, släpp mig.
-Släpp mig för helvete. -Förlåt.
Och tvätta dina händer.
-Sa han några sista ord? -Nej, men han lämnade en videofilm.
Ska vi titta på film tillsammans? Hemma hos dig?
Sa pappa vilken film han hyrt?
-Kommer Tanja också? -Vi gjorde slut för tre månader sen.
Så hon drog sin väg också. Ville hon ha barn?
Kan du inte bara vara tyst?
Det kanske var lika bra att Tanja lämnade dig.
Hon kom emellan oss, Gabriel.
Så har det varit med alla. De blir hemligt förälskade i mig.
Och sen när du berättar att du inte kan få barn så...
De ser på mig att jag kan få det.
-Men nu får vi träffas mer. -Det börjar.
Nej tack.
Så. Nu rullar filmen.
Gabriel och Elias. När ni ser det här
så har jag kommit hem till Gud.
Det förflutna borde vara en milstolpe i alla människors liv.
Och särskilt i ert fall
eftersom ingen av er har så stora möjligheter att bilda familj.
Faktum är
att jag aldrig berättat sanningen om ert förflutna och era föräldrar.
Jag är inte er biologiska pappa.
Er riktiga pappa hette Evelio Thanatos.
Och mamma var inte heller er biologiska mamma.
Ni har inte ens samma mamma. Elias mamma dog i barnsäng.
Två år senare träffade Evelio din mamma, Gabriel, och så fick de dig.
Det kan inte sluta här.
Min mamma då? Det måste finnas mer.
Vi är fortfarande bröder. Vi har fortfarande samma pappa.
-Eller hur, Gabriel? -Det här låter helt rimligt.
Jag har alltid sagt att det inte kan stämma att du är min bror.
-Vi är inte ens lika. -Jodå! Vi är kopior av varandra.
-Och vi har båda bruna ögon! -Du är huvudet längre än jag.
-Självklart! Jag är din storebror. -Du är min halvbror.
Från och med nu är vi bara halvbröder. Kom ihåg det.
Lyssna på det här:
"Evelio Thanatos. Dansk-italiensk genetiker.
En pionjär inom stamcellsforskning. Bor på ön Ork.''
-Lever han? -Ork ligger söderut.
Tillhör danska Riksgemenskapen. 42 invånare per 1 mars.
-Tänker du åka dit? -Han är vår riktiga pappa.
Så varför har han inte kontaktat dig om han är din riktiga pappa?
Jag måste åka dit. Du behöver inte följa med. Jag ringer dig.
-Jag följer med dig. -Det behöver du inte.
Nu tar vi det sista pappersarbetet så att du hinner med sista bussen hem.
-Jag vill gärna följa med på resan. -Nej, Elias.
Jag hittade inget om mamma
men vår pappa uteslöts ur Vetenskapssällskapet 1966
på grund av en vetenskaplig dispyt.
Jag känner tydligt att det är en skygg och reserverad familj.
Det finns inga foton på dem och det tycker jag är sympatiskt.
-Det är inte bra att bli utesluten. -Många stora tänkare har blivit det.
Copernicus, Tesla, Spinoza
Kepler, Darwin. Jag har själv bråkat med fakulteten.
Darwin, vilken nolla och jubelidiot. Gillar du honom nu?
-Darwin var ingen idiot. -Jodå. Han hade tur som fick en bra idé.
Han kunde lika gärna ha spenderat 15 år med att bevisa en tes som inte håller.
Vad tycker du om honom i dag?
Det var rena turen att han snubblade över det här med arter.
Precis som att Einstein kom på relativitetsteorin.
Einstein fick Nobelpriset i fysik, Elias.
1921. Fysikens sämsta år.
Alla är idioter, men du är för lättlurad för att se det.
Det är dags igen. Stanna till är du snäll.
-Hej, kan du ta med oss? -Det finns tyvärr ingen plats.
-När går nästa färja? -Vi kör på måndagar och torsdagar.
Ni kan parkera där borta och köpa passagerarbiljetter.
Hur kan de ha en sån liten färja Varför får vi inte plats, Gabriel?
Det är verkligen dålig service!
Kom hon först? Det är världens sämsta argument?
Min brors bil väger 274 kg mindre enligt de tekniska specifikationerna.
Sluta ignorera mig.
Evelio är en legend på Ork. Han fyller 100 år nästa år.
-Hans fru då? -Det vet jag inget om.
-Han har visst haft ett par. -Jag förstår..
Jag känner honom inte för helskotta. Jag är bara hans läkare.
-Men han mår bra? -Javisst.
-De bor i det gamla sanatoriet. -Hur många fruar har han haft?
Det här är helt sjukt! Han gömmer sig i sin... Hej.
-Elias. -Hej.
Hur är ni släkt med Evelio?
-Vi är hans söner. -Äpplen och träd och allt det där.
Ifall du har döttrar är det svårt att säga att vi inte är ett kap.
Han stack precis ut huvudet. Hallå! Jag pratar med dig. Ja, du!
Här kan man inte bo. Det finns ju ingen att ligga med.
Tack för skjutsen, Ingrid.
-Elias, du får vänta härute. -Varför så?
-Så att de inte blir rädda. -Varför skulle vi skrämma dem?
De är gamla människor. Båda två kan bli för mycket.
Jag måste till toaletten efter att ha varit nära henne.
Ställ dig bakom det där trädet bara.
Du kan hålla utkik härute precis som när vi var små.
-Lovar du att hämta mig? -Ja. Jag lovar.
Kan jag hjälpa dig?
-Har det hänt nåt? -Nej då. Inte alls.
Jag söker Evelio Thanatos.
Ja, men han har en infektion så han har tagit en tupplur.
-Tack för att du kom förbi. -Vilken typ av infektion?
-Trypanosomiasis. -Trypanosomiasis är väldigt allvarligt.
Har ni gjort en molekylär biologisk test på de artspecifika parametrarna?
-Är du från sjukhuset? -Nej. Vem är du?
Jag är Gregor, hans son. Är det nåt fel med det?
Nej, inte alls.
Det är bara... Jag är också hans son.
Tror jag.
Jag heter Gabriel.
-Franz! -Be sjukhuspersonalen att försvinna.
-De måste ha tillstånd. -Franz, kom hit!
-En kort sammanfattning tack. -Gabriel. Han är inte från sjukhuset.
Han frågade om vi gjort en molekylär biologisk test på pappas infektion.
-Jag anade oråd direkt. -Låt oss vara ifred.
Pappa är sjuk och sover. Det här är privat egendom.
-Han säger också att vi är bröder. -Ja, titta.
Här är er bror Elias. Han väntar vid vägen.
-Är det här du? -Ja. Jag var två år där.
Och Elias var fem år.
-Varför ser du så bra ut nu? -Rekonstruktiv kirurgi.
Jag har gjort fyra operationer.
-Varför har vi bara gjort en operation? -För att det fungerar bra.
-Det är en subjektiv åsikt... -Kallar du min bror ful?
Du avbröt mig. Du får inte avbryta mig.
Gå härifrån så löser det sig. Segla tillbaka till sjukhuset.
Ni har inget med oss att göra.
-Varför blöder din näsa? -Det är inget. Kom.
Vem slog dig? Du kan berätta för mig. Jag ska inte göra dem illa.
Jag ramlade. Det hände inget.
-Var det pappan? -Nej, han sov.
Där! Det kommer nån.
Jag tror det är en BMW. Gabriel, du ser bäst på kvällen.
Han har sett oss.
-Vad var det? -Bara en kanin.
I så fall var det en stor kanin.
Det måste vara killarna faster Ingrid pratade om. Stanna Ellen.
Gabriel... Gabriel... Gabriel!
Nej!
Han är död.
-Han är död, han är död... -Nej då. Han sitter upp.
Välkomna till ön. Jag är Flemming. Min syster skjutsade er tidigare.
Följ med in och hälsa på Ellen.
Det är nog 40 år sen senaste krocken här på ön.
Men Ellen är ändå rädd för att bli överfallen om hon går ut.
Men som jag brukar säga:
Våldet har inte ökat. Folk har blivit mer äckelmagade.
Innan jag blev borgmästare seglade jag till Mexiko.
-Är du öns borgmästare? -Ja, det har jag varit i 32 år.
Hon är läcker. Är det okej med dig om jag ligger med henne innan vi åker?
Borgmästarens dotter.
Gå in med Ellen. Jag ska bara kolla tornet.
-Vilket torn? Ditt torn? -Storktornet.
Ön har en stork som kom när min syster och jag var små.
Men sen bara försvann den. Jag lägger dit halm och mat om den återkommer.
Det gör den inte! Den är död för länge sen.
Då kommer storkens barn eller barnbarn. De vänder alltid tillbaka.
TILLVÄXT OCH LIV FLEMMING ABOTT
Franz slåss hårt. Det gör alla pojkarna.
-Vad slog han dig med, sothönan? -Knölsvanen eller nåt sånt.
Tacka Gud för det, annars hade du fortfarande gått baklänges.
-Bor deras mamma i huset? -Ingen av dem har samma mamma.
Dessutom tror jag att alla är döda. Franz mamma är det i alla fall.
Det sägs att Gregors och Josefs mammor dog i barnsäng.
Det gjorde Elias mamma också. Det är statistiskt omöjligt.
Men det är tyvärr sant. Evelio brukade kallas "dödskorven'':
Humorn här på ön är minst sagt enkel.
Sommarrevyn var ingen hit.
Alla på sanatoriet är galna.
Har du familj någon annanstans så besök dem istället.
Ta din bror och åk härifrån. Ön är döende, och folket med den.
Sluta jaga bort folk från ön, Ellen.
Man kan säga mycket om Franz och pojkarna men de behöver en fast hand.
Jag brukade hjälpa dem med saker
när Franz arbetade på dagis och var borta mycket.
Ellen städade hos dem.
Men hon slutade plötsligt när hon och Franz blev ovänner.
Vi blev inte ovänner. Han slog mig med en uppstoppad bäver.
-Jag kan inte tugga på höger sida. -Vem slår folk med en bäver?
Det var ditt eget fel, Ellen. Erkänn.
Nej, Elias! Sitt ner och vänta.
Låt ungdomarna vara ifred.
Ta en till makron. Ellen bakar.
Goda, va?
Det är bara jag.
-Vem slog dig med ett djur? -Det spelar ingen roll.
Det är klart att det gör. Jag hjälper dig om du blivit slagen med ett djur.
Du har verkligen ett fint rum.
-Ska jag laga lite mat? -Vill du laga mat nu?
-Javisst. Vad trodde du? -Jag vet inte.
Jag åt precis paj hos min faster.
-Vad är det du vill... -Ja, vad vill jag? Svårt att säga...
Så de håller på.
Ursäkta min bror. Gjorde han dig illa?
Nej. Jag har nog ätit för mycket.
Du har makronsmulor där.
Du har nåt där också.
Det är bara lite sparris.
Bakar du mycket?
Ja, när jag har tid.
Gabriel, håll dig borta från henne.
Hon spyr på alla. Håll dig borta från min bror.
Vi tog inte med oss ombyteskläder. Stick, din hagga.
Nej, Elias!
Din hagga.
Jag... Det var många brödkavlar.
-Drömde du igen? -Ja, den vanliga drömmen.
-Och du, sover du aldrig? -Nej.
Det är verkligen sorgligt.
1 754 bodde här 1938 när sanatoriet stängde.
Nu är det bara 41 personer kvar. Kyrkan brann ner 1984.
Vem låter sin dotter proppa i sig åtta pajer med gräddfyllning?
Han är en dålig borgmästare. Det är uselt ledarskap.
Elias, jag tror att det är en bra idé om du försöker prata med våra bröder.
Vill du åka tillbaka? Till de där bröderna?
Det är osannolikt. Alla mammor kan inte ha dött i barnsäng.
Det är självmord.
Elias är bra på konflikthantering. Han pratar deras språk.
Jag vet att ni är därinne och jag tror att ni kan höra mig.
Vi vill inget ont, och jag är inte från sjukhuset.
Franz. Jag är inte arg på dig för att du slog Gabriel med knölsvanen.
Det kan hända alla. Men vi är faktiskt bröder.
Vi har lika stor rätt att träffa våra biologiska föräldrar som ni.
Gabriel är här och han har flera frågor om våra mammor
som han vill att Evelio svarar på nu.
Låt oss bete oss som vuxna och låta förnuftet segra.
Ni har 20 sekunder på er att öppna dörren från och med nu
annars kommer huset att omringas och då har jag ingen kontroll.
Det där är ju industriellt järn. Tänk om den hade träffat mig...
-Vad gör du? -Såg du inte storleken på grytan?
-Men du känner dem. -I det här tillståndet flyr man.
-Vi kommer tillbaka när de lugnat sig. -Elias!
Vänta. Vänta! Inte grytan, Gregor. Jag är din bror!
Hallå? Hörde du mig?
Ge mig lite utrymme att arbeta på.
Vad i helvete slog du mig med?
-En brödkavel. -En brudkavel?
Okej, en brödkavel.
Du slåss fult, men du slåss riktigt bra.
Tack.
Jag måste hem till Ellen och äta hennes stekta rödspätta.
-Borde inte en riktig läkare kolla honom? -Lägg av, Gregor. Han har inte ont.
-Nej. Han måste bara dricka sitt te. -Inte ont? Jag kan inte röra benen!
Det är ingen fara. Ledbanden i ryggen har fått sig en smäll bara.
Jag vill prata med vår pappa och sen åka till sjukhuset.
-Din syster då? Kan du ringa henne? -Ingrid? Nej, det duger inte.
Nu lugnar vi ner oss. Har inte Evelio nån gammal rullstol?
-Visst. Han har flera. -Så sätt honom i en då.
Hej då, Flemming.
Så trevligt att se att ni kommer överens. Familjer ska hålla ihop.
Och om ni vill stanna måste ni bara kontakta folkbokföringen.
-Åk hem nu, Flemming. -Visst. Men glöm inte folkbokföringen.
-Hälsa till Evelio. -Han gör allt för att få hit nya invånare.
Geodetiska institutet stryker städer med mindre än 40 invånare från kartan.
-När brukar pappa vakna? -Han kan sova hela dagen.
-Arbetar ingen? -Nej, Tack vare Ingrid Abott.
Hon fick mig avskedad på felaktiga grunder från dagiset
och hon vill tvångsförflytta oss. Vi måste vara försiktiga.
-Vad gör ni? -Elias gör inte så mycket.
Jag undervisar i filosofi och evolutionspsykologi på universitetet.
-Jag är också författare. -Jag förstår. Vad handlar böckerna om?
Jag har bara skrivit en, och den handlade om
människans kamp att finna svar.
-Svar? -Ja.
Oavsett om vi söker svar i filosofin, vetenskapen eller från Gud.
Alla söker vi efter svar.
Det försöker vi alla göra.
-Vem försöker vad, säger du? -Alla försöker hitta en mening.
-Meningen med vad? -Allt. Livet och så.
Vilka vi är och var vi kommer ifrån. Såna frågor.
-Vem vill det? Gud? -Gud? Nej, vi människor. Alla.
Alla människor. Du och jag.
Det verkar inte riktigt genomtänkt.
-Du borde skriva en bok om ost. -Om ost?
Har ni fått nån utbildning? Gått i skolan?
Ni kanske har nån relation till vetenskap, filosofi eller Gud?
Vi hade en åsna en gång. Det gick lite fel kan man säga.
Kom ut, Josef!
Hur kan ett så stort hus bara ha ett badrum. Det är dåligt byggt.
Försvinn. Du komplicerar situationen och belastar våra nya vänner.
Jag fattar.
-Övervåningen då? -Nej. Pappa får inte störas.
Flytta dig från dörren och avvakta toalettsituationen.
Kan jag få lite toalettpapper då? Är det okej?
Visst är han snygg? Det är vår tjur, Isak VIII.
Pappa födde upp honom. Visst är han stilig?
Han är okej.
Han har försett över 43 000 kor med sperma över hela Europa.
Jaså? Ja, ja.
Men hur många gånger per dag kan han komma när det verkligen gäller?
De kommer från fastlandet och hämtar sperma en gång i månaden.
Det räcker mer än nog.
-Hur länge tror du ni stannar? -Jag vet inte.
Vi skulle behöva hjälp. Pappa mår inte alls bra.
-43 000, sa du? -Ja.
Isak är speciell. Därför är han det enda djuret vi inte rör.
-Vad menar du? -Om vi gör det hamnar vi i buren.
Det är okej. Vi har så många höns i alla fall.
Det är lättare också. Isak har en tendens att sparkas.
Vill du träffa dem?
Kom.
De gillar när man kliar dem under näbben.
-Vill du ha en? -Nej.
-Var inte rädd. -Jag är inte rädd för såna där.
Det skadar dem inte. Det finns mycket plats.
-De är vana att lägga ägg. -Där sa du för mycket.
Vad har de rum för?
Du är sjuk Gregor! Tror du att jag vill göra saker med en ful höna?
Tror du att jag gillar fula hönor?
Vi övar bara tills vi träffar tjejer.
För helvete! Det är sjukt!
Du är ett äckel, Gregor!
Hugg in. Gregor har slaktat den själv.
Kommer inte Evelio ner och äter?
Nej. Vi sparar ett lår till honom.
Tack, men jag äter inte kyckling på fredagar och tisdagar.
Jaså. Det blir ost lite senare.
-Vill du inte ha, Josef? -Jag är inte hungrig.
Ät nu, annars får du ingen ost.
-Det struntar jag i. -Du får ingenting sen.
-Det är middag nu. -Det smakar illa på den här tallriken.
-Låt Josef få hundtallriken. -Men jag använder ju den.
Han har hönan. Han har haft hundtallriken hela veckan.
Porslinet används oberoende av kvällen före.
-Och jag har hundtallriken. -Han har alltid hundtallriken.
-Jag vägrar äta. Hönan är dålig. -Sluta!
Allt smakar likadant. Och hönan är inte dålig.
Gregor, ge Josef hundtallriken. Bete dig vuxet nu.
-Nej. -Du kan få min. Jag har en uggla.
Jag är inte helt korkad. Ugglan är sämre än hönan.
Det var gulligt, Elias, men uggletallriken är den värsta.
Alla vill ha hunden.
-Gregor, ge honom hundtallriken. -Varför får Josef alltid som han vill?
Josef har hundtallriken i kväll. Så är det!
Om du fortsätter så åker du in i buren.
-Nej, Elias! -Där rök din osttallrik.
-Nej, han biter mig! -Bits du nu igen? Släpp!
-Nej! -Släpp!
Elias... Elias!
Nej...
Elias! Elias!
99,2 % av alla arter som har funnits på planeten är utrotade.
En massdöd på 60-96 % av alla arter på jorden
har hänt minst fem gånger de senaste 440 miljoner åren.
Senast för 65 miljoner år sen när dinosaurierna dog ut.
Ingen enskild orsak kan fastställas. Ja?
Läser ni sagor?
-Får jag vara med? -Javisst.
-Gabriel då? -Nej. Han avskyr sagor.
Han föredrar att läsa själv.
-Skippa tolkningen, Josef. -Tack, Franz.
Om vi återvände till istiden hade resultatet blivit annorlunda.
Arter och raser dör inte ut av specifika skäl. Det bara händer.
Människor, djur, växter... Alla genomgår förändringar.
-Tack, Josef. -En till?
-Ja. -Nej.
Ja.
Hallå?
Evelio?
Hallå?
Vill du inte höra en saga? Vi får inte vara här.
-Han låter bra. Är han verkligen sjuk? -Ja. Medicinen gör honom pigg.
-Han får inte störas. -Jag vill verkligen träffa honom.
Hör på nu! Du kommer med ner nu.
Vi får inte vara här. Det är läggdags.
-Elias. Elias! Det är dags! -För vad?
-Vi ska gå upp och kolla. -Det går inte. Han är sjuk.
Lägg av. Nåt är verkligen fel. Hjälp mig.
Det stinker ost här! Varför måste vi sova här?
Josef tar ost på natten. Franz använder oss som skydd.
-Så hitta ett annat rum. -Djuren bor i de andra rummen.
Gabriel, det finns verkligen många djur här.
Snälla, hjälp mig.
-Seså, sparka in den. -De kommer höra oss.
-Vi borde hålla oss till reglerna. -Sparka in dörren!
Den var låst tidigare.
Evelio?
Här råder ingen brist på böcker.
Det luktar verkligen märkligt. Kom och lukta.
Ingen skönlitteratur. Inte en enda tråkig bok, Gabriel.
Honom får du inte ut nåt av.
Är du ledsen?
Med lite tur kan vi hitta din mamma.
Gabriel, kom så lägger vi oss.
Hur kom ni in?
Ge mig pappas bok.
Om du rör pappas saker igen kastar jag dig i buren. Förstått?
Har de gett sig på osten? Jag sa att det var en fara att de sov här.
-Inget har hänt med osten. -Vad är det?
Bry dig inte om det här, Elias. Gå och lägg dig igen.
Kom...
Kom sa jag, Josef.
Elias?
Ute! God morgon, Gabriel. Du sov som en stock hela natten.
-Fokusera på spelet. -Elias, kom hit.
-Ute. -Inte en chans. Sluta ljug.
Jag står bredvid. Närmaste tar den. Servebyte.
-Hur kan den vara ute här? -Den studsade tillbaka.
-Badmintonbollar gör så. Häng med! -Det var inte ens nära.
-Jag servar. -Josef, lägg dig inte i!
Håll käften!
Nu jävlar. Du avbröt mig.
-Låt bli det. -Ja, avbryt...
Håll käften! Håll käften! Håll käften!
Vad i helvete är det för fel på er? Vår pappa ligger död däruppe
och så står ni här nere och spelar dubbelbadminton.
Ja, jag skulle hellre spela en mot en. Det finns inget system i lagen.
-Man bränner fler kalorier... -Håll käften!
Nån har visst vaknat på fel sida.
Låt honom rulla sin väg. Nu spelar vi.
Gabriel, jag är ledsen.
Vi borde ha berättat för nån innan han började lukta och se märklig ut.
Ja, det borde ni ha gjort. Ni är galna allihop.
Jag vet.
Men vi är dina bröder, och du är nästan frisk.
Jag har så många frågor. Elias säger att du har haft en flickvän.
Jag låste upp dörren åt er. Däruppe.
Du måste hjälpa oss att få bort pappa. Annars kan vi inte ta hem tjejer.
Tjejer? Och hur länge har han legat död?
Länge.
Det märks inge skillnad på om han lever eller är död.
Förutom att vi inte behöver sitta i buren längre.
Och era mammor, Gregor? Vet du var de är?
Det har alltid bara varit vi. Alla dog när de födde oss.
Självklart gjorde de inte det. Var ärlig nu.
Jag tror bara att de lämnade oss. Pappa var inte så trevlig.
Vi var nog inte så trevliga heller. Vi var väldigt högljudda.
Pappa var alltid upptagen med sina experiment i källaren.
Den var ute!
Snälla hjälp oss med pappa.
Stå inte framför dörren, Mort. Flytta på dig.
De är här.
Det är galet att begrava pappa. Han fyller 100 år om åtta månader.
Det vet du att han inte gör. Franz, kom så går vi ut.
Inga tjejer vill komma hit så länge pappa ligger död i huset.
-Eller hur Elias? -Några kanske.
Annars kan ni ju bara cykla iväg och försöka ta er in på deras rum.
-Franz. -Nej.
-Är det här? -Ja.
-Se upp för dörren. -Här?
Som jag trodde. En nerv som kommit i kläm.
Det är underbart att ha dig här. Jag har länge försökt få bort dina bröder.
-Varför har du inte gjort det? -Det är komplicerat.
Jag behöver tillstånd och Flemming vill inte flytta dem.
Men nu är du här.
De var aldrig hela och rena när Evelio levde.
Han lät dem sitta i burarna i dagar medan han jobbade i källaren.
-Vilken typ av forskning höll han på med? -Nej, och jag vill inte veta.
Men nu är du här och kan hjälpa dem. Får jag dina armar.
Såja.
Akta pappa.
Gabriel, om du kan gå igen så kan du väl hjälpa oss.
Nu, om du vill hjälpa till!
-Vad är det för bok? -En bibel jag har lånat av Mort.
Vi får inte läsa den, Gabriel.
Pappa tillåter bara faktaböcker, manualer och vissa filosofiska avhandlingar.
-Men pappa har ju åkt. -Precis. Pappa har åkt.
-Du tror ju inte på Gud. -Vad jag tror på hör inte hit.
Poängen är att vi behöver göra förändringar här. Kom.
-Vad gör du? -Är det pappas källare? Är den låst?
-Vi får inte gå ner dit. -Säger vem då?
Jag! Ingen får gå ner i källaren. Punkt slut.
Vad är det för bok?
Bibeln anses vara en av grundstenarna i västerländsk filosofi.
Den innehåller vissa förenklade riktlinjer för vår civilisation.
-Jag har alltid velat läsa den. -Det ska du få, Josef.
Jag föreslår diskussioner baserade på Bibeln om hur man uppför sig.
Kommer inte på fråga. Du kan inte bara komma och förstöra våra regler.
Det är en töntig bok, Gabriel.
Du kan väl se den som en handbok i uppförande, Franz?
Den boken ska ut. Punkt slut. Slutdiskuterat.
Berätta om Vildanden, Gabriel.
-Vildanden? -Ja. Vi ska träffa Susan på onsdag.
Och då ska vi prata om en möjlig återanställning.
-Det vore ju bra. -Jag kan inte lova nåt. Vi får se.
Men ni får sluta slå varandra och kommunicera istället.
Kommunicera? Vad fan menar du?
Gabriel menar att människans överlevnad är beroende av kommunikation.
Djuren för vidare sina instinkter men utan relevant kommunikation
kommer den mänskliga arten degenerera. Det är väl det du menar?
Ja, Josef.
Vi måste använda ord, inte våld, för att lösa konflikter.
Vi behöver system och ordning.
-Vi har ordning och system. -Sluta, Franz.
Om vi lär oss allt det här kan vi få tjejer.
Det får vi se. Vi kan börja med att städa och tvätta våra kläder.
Djuren får bo utomhus och osten ska förvaras i köket.
Och händerna ska tvättas efter toalettbesök och före maten.
-Och ni får inte sova tillsammans. -Nu räcker det!
-Du sover med Elias. -Ja, men det får jag sluta med nu.
Det här är total galenskap.
-Och inga fler godnattsagor? -Jo, godnattsagor går bra.
Kan vi inte införa att man måste höja ett finger eller en annan kroppsdel
när man vill prata istället för att avbryta?
Bra idé. Utmärkt, Josef.
-Det är iskallt. -Ge det ett försök. Sov nu.
Tänk på dagiset... Och på tjejer.
Franz, du måste komma. Han håller på med källarlåset.
Gå bort från dörren.
-Varför får jag inte se vad pappa gjorde? -För att vi också har regler.
Om du går ner i källaren så åker du in i buren. Slutdiskuterat.
Gabriel... Hallå, Gabriel?
-Där... Där är en höna... -Det är svårt att hålla dem ute.
Men den har... klövar.
Kanske det. Men de har lika stor rätt att bo här som vi.
Det är en superlöjlig regel. Gå bort från dörren.
-Elias, kom hit en sekund. -Nej, jag vill inte det.
-Kom. -Nej.
Titta här.
Här är fler med liknande deformiteter. Vad är det här?
Det är omöjligt.
Sådana mutationer är dödliga för individer med den muterade genen.
De borde dö ut i kontakt med normala individer, men inte de här.
-Här är de dominanta. -Och? De är harmlösa. Inte som tjuren.
Titta så den hånar oss.
-Det är ett hemskt djur. -Pappa måste ha ändrat deras genomet.
-Och brutit ner artbarriären. -Sluta idolisera pappa.
En höna med svans. Så vaddå? Vi pratar med tjuren.
Jag måste in i källaren.
Gör det inte, Gabriel. Du kommer att hamna i buren.
-Jag släpper ut djuren. -Nej, det gör inget.
Men...
Om jag hjälper dig att hitta tjejer...
...kan du då hjälpa mig att hitta nyckeln till källaren?
Hur många tjejer kan du hitta?
Räcker inte en?
Jo. En är toppen.
Abrahams odiagnostiserade schizofreni förvärrade rösterna i hans huvud.
Han hade inte fått psykiatrisk hjälp eller antipsykotika
så rösterna beordrade honom att klättra upp på Moria berg
och döda sin son Isak, och sen bränna honom.
-Vart ska du, Gregor? -Jag måste gå på toaletten.
-Nån annan får fortsätta. -Räck upp handen, Gabriel!
-Det är Josef. Fortsätt, Josef. -Franz, du kan väl ta över?
Nej. Jag har inte kommit förbi biten där de åker till Kaanan och får barn.
Där kamelerna hela tiden ska ha vatten? Det är jättefånigt.
-Låt Josef fortsätta. Det är trevligt. -Tack, Elias.
När han fört Isak till berget och placerat honom på bålet
och hotat honom med en kniv säger rösterna att han ska döda sin son.
Förklaringen är att den tunna luften gör att dopamin och serotonin
förändrar hallucinationerna...
-Berätta bara historien som den är! -Nu avbryter du igen!
-Löjligt! -Vad menar du, Gabriel?
-Låt bli att tolka historien. -Jag har inte ens börjat.
Du ville läsa den dumma boken. Låt Josef göra på sitt sätt.
-Varsågod, Josef. -Det händer inte så mycket mer.
Abraham skär plötsligt halsen av en bagge av okänd ras
som dyker upp och sitter fast i en oetablerad buske.
Isak slipper undan och Abraham sätter eld på geten.
-Knappast imponerade. I kapitel 23... -Nej, nu stannar vi och pratar...
-Nu avbröt du igen! -Sluta förstöra, Gabriel.
Kan vi inte prata om vad vi själva tror att historierna handlar om?
Ska jag inte fortsätta att summera?
-Nej. -Jag gillar inte boken så här långt.
Och inte hur Abraham och Sara får Isak. Det är orealistiskt.
Om man inte kan få barn är det naturens sätt att säga stopp.
-Exakt, hela boken är fånig. -Bra, Franz.
Det är ett mirakel att de får Isak. Det är Guds kraft i berättelsen.
Det är dumt att slänga ut mirakel på det viset.
Det är galet av Gud att leka allsmäktig. och låter 100-åringar bli föräldrar.
Okej, vi släpper det ämnet. Men vad säger ni...
Är det rätt av Abraham att offra sin egen son?
Skulle ni offra ert eget barn för ett högre ändamål? Franz?
-Jag grät lite när geten dog. -Jag också. Den biten är rörande.
-Är biten om geten viktig? -Inte i den här delen av historien.
Josef, tänk efter. Vad berättar historien för dig?
Att det är viktigt att man tänker själv och reflekterar.
Jaså... I så fall...
-Då säger jag geten. -Jag älskar geten.
-Geten är fantastisk -Varför har vi ingen, Franz?
Gabriel.
Får jag följa med?
-Ni... Ni får inte röra nåt. -Självklart.
Han gillade verkligen djur.
Vad står "M.T." för?
Korsningarnas mammor, tror jag. Mamma till. M.T.
Kan vi inte gå tillbaka...? Gabriel.
-Hur många korsningar skapade han? -Jag vet inte. Jag tror de dog.
Han lyckades bara med hönorna.
Honorna måste ha stött ut fostren. Hur gjorde han det?
-Det är en sensation. -Lägg av nu.
Så nu är han dubbelt så smart för att han skapade några skojiga djur?
De var dödfödda, Gabriel. Han gjorde ett dåligt jobb.
Men han lyckades med hönorna.
Han lyckades korsa ett par arter med äggläggande djur
som hönor. Resten dog. Så...
Resultaten borde publiceras, Gregor. Inte ligga här nere.
Hur många arter lyckades han korsa? Här är en gris med en kyckling.
-Och en tjur med en kalkon. -Jag vet inte. Vi går upp igen.
Du har sett allt och nu går vi tillbaka. Gabriel...
-Det finns nåt bakom bokhyllan. -Jag vill verkligen gå tillbaka.
Jag har hållit min del av avtalet. Nu får du skaffa tjejer.
-Den är dåligt konstruerad. -Å, nej!
Vänta!
Vad fan håller du på med? Va?
Säg inte att han har snokat runt i källaren.
Jo. De har brutit upp dörren. Titta.
Elias...
Där fick du dig en läxa! Vi kastar dem i buren.
Josef, öppna buren.
Josef, släpp ut oss.
Josef! Släpp ut oss!
Din idiot!
Om du skriker dröjer det längre innan de släpper ut oss. Du måste lugna dig.
Det är inte sant!
-Var ska vi hitta tjejerna? -Det blir inga jävla tjejer!
-Du lovade... -Det finns inga tjejer, hajar du?
-Tjejer gillar inte såna som du. -Vad menar du?
Har du någonsin tittat dig själv i spegeln, Gregor?
Nej.
Aj! Släpp!
De har inte lugnat sig alls. Då kan vi köra en match.
Släpp! Elias!
Lugna er så kommer ni ut fortare. Då kan vi spela dubbel.
-Öppna buren nu! -Du skapade reglerna, Gabriel.
Sätt dig ner och vänta ut situationen i lugn och ro.
Nej!
Gabriel, vad gör du? Vänta. Vart ska du? Stanna.
-Försvinn! Jag har fått nog. -Vi är inte arga. Gå tillbaka...
Försvinn!
-Slår du mig? -Försvinn. Jag åker hem.
-Okej. Jag ska bara säga hej då. -Jag vill inte ha med dig!
Jag vill inte ha med dig, din idiot.
-Vad säger du? -Jag gillar inte dig, Elias.
Du har förstört mitt liv.
Alla mina vänner och flickvänner. Du har drivit bort dem.
-Det har jag inte. -Det har du.
Och du är osmaklig, ful och äcklig.
Och helt omöjlig att vara runt!
Elias, stanna här. Du hör hemma här.
Nej, jag hör hemma med dig. Du lovade mig det när vi var barn.
Det är du som är dum! Det är du som är ful!
Hör du det, Gabriel?
Gabriel...
Josef. Gregor tar hunden och Elias tar hönan.
-Han lovade att skaffa tjejer. -Det blir inga, Gregor.
Det är ditt eget fel.
Du får inte heller tillbaka ditt gamla jobb nu.
Elias? Kan du följa med mig till mötet på dagis i morgon?
-Det vore till stor hjälp. -Han kan inte. Han är som oss.
Det kan jag visst.
-Vi behöver Gabriel. -Sluta prata om Gabriel.
Elias, följer du med?
-Ja. -Tack.
-Kan du skaffa tjejer också? -Det är klart att han inte kan.
Javisst. Det kan jag om jag vill.
Kan du skaffa några till i morgon?
Det kan jag nog. Men det vore dumt.
-Varför då? -Det är bara väldigt dumt.
-Då får de bara en dag att... -Du vet?
De måste. Okej, vi gör det.
Då skaffar vi några tjejer i morgon.
Och så går vi på mötet på dagis.
-Hej. -Får jag bo här tills färjan går?
Visst. Jag håller på att baka klenätter.
Härligt.
Jag är väldigt glad
att vi äntligen fått möjlighet att inleda en dialog.
Ärligt talat har jag aldrig upplevt nåt liknande i Vildandens historia.
Jag rekommenderar att Franz får psykiatrisk vård.
Tack, men i vår familj lägger vi inte pengar på psykologer.
Och vi har inte löst det här med uppsägningen på felaktiga grunder.
Jag förstår inte. Franz slog Carl med den uppstoppade räven.
Det har vi förstått, men nu är det dags att gå vidare.
Det är respektlöst att ha en sån räv. Varför har du den?
-Du lät annorlunda på telefon. -Nej, det gjorde jag inte.
De kanske bara lekte.
Carl fick sju stygn under ögat för att ha vägrat smaka på en ost.
För mig låter det som att båda har gjort fel.
Carl är fyra år gammal. Snälla, gå härifrån.
-Alla barn är livrädda för honom. -"Alla barnen". De är bara två!
Du får det att låta som att hela Mexico City har fått panik.
Vissa barn är rädda för knappar. Men alla kan inte bära poncho, eller hur?
Carl och Franz bråkade lite
men en integrerad institution som Vildanden måste kunna hantera det.
Försök att leva upp till namnet! Och kom ihåg:
För döva verkar folk som dansar tokiga. Det verkar du ha glömt, Susan!
Nu får vi låta förnuftet segra.
Franz kommer hit i morgon kl. 08.00. Slutdiskuterat.
Jag trodde att ni kom för att be om ursäkt.
Var är mannen jag pratade med i telefon?
Han sitter här nu. Var lite uppmärksam.
-Gå härifrån. Nu! -Då var det bestämt.
Det här är till dig.
Vad är det?
Tänk till så tror jag att du kommer på de sista siffrorna.
Tänk i centimeter. Ring mig så lagar jag nåt gott till oss.
Det är mitt telefonnummer utan de två sista siffrorna.
-Vad betyder det? -Kom igen! De två sista siffrorna är 21.
35 87 56 21. Mitt gamla nummer slutade på 02. Det förstörde skämtet.
Men 21 får dig att tänka på en stor... Glöm det. Du lyssnar inte.
-Försvinn, annars kallar jag på hjälp. -Hon avbröt dig. Märkte du det?
Jag märkte det. Jag kan inte göra nåt nu.
Vad händer? Vad tänker ni göra?
-När kan Franz börja igen? -Först måste tjänsten utlysas.
Men när du får tillbaka ditt jobb får du hålla dig borta från räven.
-Till att börja med. -Tack, Elias.
Ingen har gjort nåt sånt för mig förut.
-Självklart. Familjen kommer först. -Det fattade aldrig Gabriel.
Ska vi åka och hitta några tjejer nu?
-Tänk om ingen vill vara med oss? -Den var bra.
Det vore första gången som jag inte fick till det.
Det luktar verkligen kiss här.
-Vilket utbud. -Inte alls. Det finns bara en tjej.
-Med tanke på befolkningen... -Där är en till! Det finns två.
-Pax för damen med pusslet. -Nej, hon är min.
-Henne låter du bli. Du får den andra. -Varför får ni välja först?
-Det är inte rättvist, Elias. -Är ni här för att besöka nån?
Det kan man lugnt säga. Vi är volontärer från...
-Franz, osten. -Vi måste skiva den först.
Är det inte du som alltid är ute och springer?
Jag tar pauser också. Jag kämpar med anatomisk funktionsnedsättning.
-Jag kämpar också med övervikt. -Jag är tunn-fet.
Skäms på er som driver med en person med anatomisk funktionsnedsättning.
Vi har sportfaciliteter här, om du vill se på dem.
-Det vill jag. -Kom.
Finns det en bastu också?
Josef! Vill du inte ha osten?
Han kan ta den tjocka haggan om han vill.
En person i hennes ålder borde inte vara här ändå.
Du! Jag skulle få damen med pusslet och du hon som stickade. Var är hon?
-Hon blev galen i Gregor. -Men jag paxade henne.
-Hon heter Inger Lis. -Inger Lis, kom hit.
-Inger Lis vill följa med mig. -Nej då. Inger Lis, jag har ost.
Sluta, Elias. Hon är laktosintolerant Allergisk mot mjölk. Stick nu.
Jag vill hellre vara med Franz.
Okej, vi återkommer. Hej då.
Vi behöver bara säga till så skickar sjukhuset en bil i morgon.
Vi har inget annat val den här gången, Flemming.
Om de försvinner stryker de oss från kartan.
Är det säkert att kusin Susan inte ramlade?
Jag har sett henne ramla både över sig själv och barnen.
Hon fick hjärnskakning och tappade en tand, för fan!
Den här gången gick de över gränsen.
Utan Gabriel är de en tickande bomb.
Jag håller med Ingrid. De hör hemma på sjukhus. Alla fyra.
Allt är ditt fel. Evelio låg på rummet tills du kom.
Håll truten, pappa!
Har inte pojkarna suttit i bur tillräckligt länge?
Du kan inte bara överge din familj.
Och letade inte du efter din mamma? Vad är du för person egentligen?
Håll tyst, Flemming. Du har kört den här ön i botten.
För första gången har du chansen att ta rätt beslut. Så gör det!
Ska du inte följa med in?
Tack för det du gjorde i dag.
Jag är glad att du är här.
Okej.
Elias?
Du har tid på dig att ändra dig, Gabriel.
Har du inget hjärta, människa? De är din egen familj.
Lägg av, för helvete. Kom. Färjan går snart.
Kom nu, Gabriel. Kom.
Jag sa ju det. Den har kommit tillbaka.
Ellen, titta på den.
-Vilka underliga fötter. -Ja, den har kommit tillbaka.
-Storken hade... människofötter. -Det tror jag inte stämmer.
-Kom nu, Gabriel. -Och gomspalt.
Kom så åker vi. Färjan avgår snart.
Jag är ledsen, Ellen.
Vi ställer in operationen. Kommunen tar över härifrån.
-Flemming, du kan inte mena allvar. -Jodå. Gabriel kom just tillbaka.
-För Guds skull... -Samla ihop ditt folk och försvinn.
Vart ska du, Gabriel?
Det där låter du bli. Gabriel, nej! Gabriel!
Nej! Gå inte in dit!
Gabriel, nej!
Kom ut nu, Elias. Det är jättesmutsigt därinne.
Helvete. Han har förstört allting.
Vad är det därinne?
-Vad är det? -Våra mammor.
-Vad gör de därinne? -Vår pappa var en väldigt sjuk man.
Har pappa gjort det där?
Varför?
Pappa föddes steril. Precis som vi alla är.
Men han hittade en lösning. Han inseminerade våra mammor
med olika typer av djursperma blandad med sina egna stamceller.
Men det fungerade väl inte? Bara med hönorna.
Nej, inte till en början. Han inseminerade sin första fru 14 gånger.
I oktober 1966 lyckades experimentet.
Han skapade sitt första barn. En son.
Med sperma från tjuren Isak II.
Tre år senare upprepade han experimentet.
Den här gången med en uggla.
Ytterligare en pojke föddes.
I anteckningarna från 1969 skriver han
att hans två första barn inte levde upp till förväntningarna.
Så han... lämnade bort dem.
Han lät adoptera bort sin "människouggla" och "människotjur".
Och istället försökte han skapa en "möna".
Så Elias är tjur till hälften?
Han sa just att han är en människotjur. Häng med.
Elias är 11,4 % tjur
och 88,6 % pappa och henne.
Det betyder att han är halvbror till Isak. Tjuren i stallet.
-Han finns inte här längre. -Och vad är jag då?
Du är 9,5 % mus, Josef.
-Är jag en mus? -Ja, och du är en hund, Gregor.
Labrador. 10 %.
-Är jag en hund? -Visste du om det?
Varför har du inte sagt det? Jag hade velat veta att jag är hund.
Vad är du, Franz?
-Franz är en höna. -Jag är 15 % höna.
-Jag är en möna! Människohöna. -15 % är mycket jämfört med 9,5 %.
Ja. Pappa ökade djurandelen och lyckades totalt med mig.
-Mus är mycket bättre än höna. -Inte en chans. Här gäller andra regler.
-Hund är bäst. -Det är ett helt annat system, Gregor!
Du är bara 10 %. Det gör mig till mer höna än vad du är hund.
-Hundar slår allt, Franz. -Håll käften!
Vi låter Gabriel avgöra. Vi tar reda på vad han är.
Han är en uggla.
-Jag är 7,1 % uggla. -Ugglor är sämst av alla.
Så att vara en höna kanske inte är så illa trots allt.
Hur dog de? Varför kunde de inte bara föda oss?
Det tror jag att de kunde, men pappa gillade inte komplicerad kirurgi
så han utförde alltid dödliga kejsarsnitt.
-Det måste ha gjort ont. -Som pappa alltid sa:
Ett liv för ett liv.
Så vi kan aldrig få barn?
Vi är en blandning av två arter. Hybrider är nästan alltid sterila.
Men varför kan inte vi det om pappa kunde?
Varför sitter du därinne, Elias?
Kom ut.
-Förlåt. -Tänk inte på det nu.
Du borde be mig om ursäkt. Du sa väldigt elaka saker.
-Ja. -Det gjorde du verkligen.
Och det stämmer inte. Mycket av det du sa stämmer inte.
Okej.
Jag vet inte...
Jag tror att jag har tabbat mig med hönsen. Och med Isak.
Det är den där drömmen jag alltid haft.
Nu ska jag säga en sak, och du får inte säga emot mig.
Jag är inte...
Jag är inte helt normal, Gabriel.
Det är jag inte.
Det är det ingen av oss som är.
Kom ut, Elias.
Får jag krama dig då?
Jag har inte hunnit tvätta händerna. Men får jag det?
Så gick det till när bröderna som fått omöjliga förutsättningar fann varandra.
Och tack vare Evelios källare
fick de själv uppleva att varje liv är ett mirakel.
Alla skapelser: vackra och fula, smala och tjocka, goda och onda.
Unga och gamla, djur och människor.
Och allt däremellan. Skapat av vem som helst, var som helst.
Även om de gamla i byn fortfarande var rädda för bröderna
och alla visste om vad som pågick i källaren
så respekterade man att det ibland måste få vara så.
Av det enkla skälet att liv är liv
och att alternativet inte är att föredra.