Ja?
Nej, vi lämnar Cannes nu.
Budapest kan bli stort. Vi kan halvera produktionskostnaderna.
Nej, en semester kan vänta.
Annie vet. Hon förstår.
Jag träffade mr Yamamoto i morse. Han sa äntligen ja.
Jag bröt nästan ryggen när jag bugade. Vi hörs.
Det här är så gott efter sjögräs och fisk.
Varför kan inte japanska distributörer servera croissanter?
Vi är i Frankrike, för Guds skull!
- Lite gott, kallt kaffe? - Får jag se?
Jag måste fortsätta packa.
- Mår du bra? - Ja, det är bara mina öron.
Kom igen. Hundra kameler? Var fan hittar vi hundra kameler?
Vad står det i manus? Getter. Marockanska getter jobbar billigt.
Det räcker med kreativitet nu. Han får använda getter.
Han har tur som fortfarande har jobb.
Har jag sagt att utländska produktioner suger?
Allvarligt. 12 euro för en flaska vatten.
Vi får betala för en hamburgare och en ostmacka.
Jag ville ha en ostburgare, men det gick inte att beställa.
Så jag köpte både och och gjorde min egen.
Varför jobbar du så hårt om din fru inte ens kan få en ostburgare?
Jag kan köpa en miljard ostburgare, men jag hatar onödig extravagans.
Ja, dina manschettknappar var ett riktigt fynd.
Har du sett boken som jag...
Tack. Får jag titta på de där små öronen? De är så söta.
Ja. Okej. Jag kommer ner. Kan du ringa på portieren?
Be honom hämta mina väskor.
Tyvärr är alla linjer upptagna. Vi är ledsna.
Ursäkta mig. Jag är ledsen.
- Jag ber om ursäkt. - Kan ni förvara dem till Lockwood?
- Tack. - Ingen orsak.
Det var min dröm att bli skådespelare.
Jag åkte till Paris för sju år sen.
- Det var underbart. - Det var trevligt att träffas.
- Det var trevligt att talas vid. - Trevligt att träffas.
- Hej, raring. - Hej, Anne.
- Hej, Jacques. - Du är utcheckad och bilen väntar.
- Du ser förtjusande ut. - Eller hur?
- Kom igen. - Får jag ta en bild, mr Lockwood?
- Tack. - Er chaufför är här.
- Jag läste manuset. - Ja?
Det kan bli en liten klassiker. Den är kommersiell också.
Klassiker och kommersiell? Vi producerar den direkt.
Det går fort.
Vad händer?
Vad fan?
Du vet att jag inte brukar klaga, men mina öron...
Jag är ledsen. Du kan vila i Budapest. Vi ska bo så flott.
- Det är Mario. Vad är min innersöm? - 86 centimeter.
Maten på planet kan inte kallas mat, så jag köpte nåt gott.
Smaka den här korven. Den gamle mannen gör den själv.
Titta på den här dijonsenapen. Det är Edmond Fallot. Frankrikes bästa.
Här är droppar till dina öron.
- De är homeopatiska. - Tack, Jacques.
Vår regissör i Marocko har blivit galen. Han kör dubbel övertid.
Han har förfört skådespelerskan, men nu bråkar de.
Det är en mardröm.
Ja, men han har haft tre succéer på raken. Vi kan lita på honom.
Stanna till här.
- Vad gör han nu? - Jag vet inte.
- Hej, Jean-Luis. Hur står det till? - Hej, Jacques. Bra. Själv då?
Det är bara bra. Jag vill köpa jordgubbar.
- Ett kilo? - Precis. Hur mycket blir det?
- 2,50 euro. - Okej. Varsågod.
Tack så mycket. Hej då.
Lukta på dem. Och de är fulla av vitaminer.
- Tack. - Ingen orsak.
Otroligt att Lazlo skickade det här.
- Jag sa ju att han var seriös. - Han är ingen generös man.
Madame? Jag märkte att era öron verkar besvära er.
- Ja. - Trycket i kabinen kan bli plågsamt.
Jag rekommenderar inte att ni flyger i dag.
Michael. Jag ska nog skippa Budapest och åka direkt till Paris.
- Vadå? - Ja.
Du kommer ändå jobba hela tiden.
- Jag visste inte att det var så illa. - Får jag föreslå en sak?
- Jag kan ta hand om henne. - Kan du?
Jag har möten i morgon bitti i Paris och ska köra dit nu.
Jag kan ta tåget. Det går bra.
Alla lämnar Cannes i dag. Tågen är fulla. Låt mig köra dig.
Det är väldigt generöst. Går det bra?
- Du är där till middagen. - Jag bits inte.
Du kan vila i Paris. Jag ringer till dig i kväll. Jag älskar dig.
Vänta lite. Jag måste åka. Hej då.
Michael!
- Vilken fin bil. - Hon har varit med mig länge.
Nej, nej, nej. Du behöver lunch. Kom.
Jag tycker om att bo här när jag är i Cannes. Långt ifrån alla människor.
Det är en vacker dag.
- Är du nervös? - Kanske. Lite.
Vi har aldrig varit ensamma.
Så du trodde mig inte när jag sa att jag inte bits.
Ursäkta, Châteauneuf-du-Pape från 2012.
- Vill du ha ett glas vin? - Nej.
Nej, nej. Tack. Ja.
- Är man i Frankrike... - Nej, tack.
Du kommer att tycka om det, det är Châteauneuf-du-Pape.
Det är gott!
Tack.
Det här vinet passar bra till din Bayonneskinka med melon.
Det är utsökt.
Jag vet att det är oförskämt, Anne, men jag måste ta några samtal.
- Det går bra. Jag är van vid det. - Det borde du inte vara.
Anne. Ett avtalserbjudande är som en sufflé. Allt handlar om tajming.
Man vill inte att den kollapsar.
Ja?
Säg att jag inte är med om inte Storbritannien går in med 30 procent.
Säg åt honom att dra åt helvete då!
Ursäkta mig.
Anne. Jag behöver ett kreditkort. Har du det?
- Har du inget kreditkort? - Jag har många. Jag förklarar sen.
- Okej. - Ett ögonblick.
- Bara för att reservera rummet. - Sa du rummet?
- Vi ska åka till Paris. - Givetvis. Men du behöver vila.
Det är ett trevligt värdshus med en utmärkt restaurang.
Det är tryffelsäsong.
Hallå. Här är numret.
- Fungerar den inte? - Jag måste öppna åt dig.
- Hur är öronen? - Jag hoppas att dropparna hjälper.
Mozart. Det kan inte bli bättre.
Vi låtsas att vi inte vet vart vi ska eller vilka vi är.
Ser du berget där borta? Det är Sainte Victoire.
Ser du lastbilen framför oss?!
Det är ett stort landmärke och ett favoritobjekt för många konstnärer.
Cézanne fångade det perfekt.
Jag såg en vacker utställning av hans verk förra året i Aix-en-Provence.
- Vad bra. - Ja.
Det måste ha varit otroligt att se Cézannes målningar i det här ljuset.
De på Met i New York ser lite sorgsna ut.
Som om de inte vill vara där.
Jag tycker om att stanna varje timme, sträcka på benen och ta en cigarett.
- Det har gått 42 minuter. - Ja.
Hon blir törstig.
- Jag hoppas att rökningen inte stör. - Den påminner om min far.
Han rökte två paket Camel om dagen. Han blev 56 år.
Ser du bergstoppen? Ser du de gamla stenväggarna och slottet?
Romarna var överallt här.
Visste du att regionen heter Provence för att det var en provins till Rom?
- Nej. - Jo.
Michael och jag har flugit från södra Frankrike till Paris, aldrig åkt bil.
Att köra bil är det enda sättet att se ett land.
Jag har alltid velat se lavendeln i blom.
Det är underbart!
Jag ska visa dig en sak.
Jag är glad att jag är här med dig för första gången sen jag var barn.
Herregud!
- Ja. - Det är otroligt.
Det är en akvedukt som romarna byggde när de var som mäktigast-
-för att imponera på sina undersåtar.
- Jag är imponerad. 2 000 år sen? - Ja.
De var fantastiska stenhuggare.
Folk åker kanot på floden.
- Det låter roligt. - Ja.
Jag minns inte ens när Michael och jag skolkade en eftermiddag senast.
Du måste smaka hasselnöten. Den är så god.
Du måste prova svarta vinbär också. Och smultron.
Tack.
Det var ganska bra.
Titta. Vilda lupiner. Vi har vilda lupiner i Kalifornien.
- Ja, men man kan inte äta dem. - Nej.
Titta på maskrosorna.
Med lite olivolja, krossad ansjovis, salt och peppar-
- blir de en fantastisk sallad. Romarna åt det säkert.
- Påminner allt dig om att äta? - Ja.
Stanna. Ljuset är perfekt.
- Ja? - Vänd dig lite.
Ja. Kom närmare. Det är toppen. Ja.
Det här är Erik Satie. Han var väldigt excentrisk.
- Han tvättade aldrig sina skjortor. - Gjorde hans fru det?
Nej, han hade ingen fru.
Alla måste inte ha en fru för att vara lyckliga.
När hans skjortor blev smutsiga kastade han bort dem.
God kväll.
Vi har en reservation i namnet Clement.
Ni har rum mot trädgården. Jag följer er till rummen.
Jacques. Jag är inte fransk.
Det stämmer. Varsågod.
- Er nyckel. - Tack.
Vi äter middag om 45 minuter. Hinner du bli klar?
- Vi ses där nere. - Okej.
God kväll.
- Hej. - Jag tänkte på dig.
- Vad tänkte du? - På dina små öron. Hur är Paris?
- Jag är inte där än. - Vad hände?
- Jacques ville stanna över natten. - Vadå?
Han är inte den bästa chauffören, det är nog bra att vi inte kör i mörkret.
Ja. Glöm inte att han är fransman.
- Hur är det i Budapest? - Hotellet har utsikt över Danube.
- Hur mår du? - Bättre. Örondropparna hjälper.
Vilka örondroppar?
Vi kan väl åka på en riktig semester, bara vi två.
Ja, utan min telefon.
Jag börjar få ont i ryggen igen, vet du var mina tabletter är?
- De är i din necessär. - Jag tittade där.
- I fickan på insidan. - Tack.
- När kommer du till Paris i morgon? - Tidig eftermiddag, antar jag.
- Ring när du kommer fram. - Okej. Jag älskar dig.
Ursäkta. Jag talar inte franska.
Vad sa han?
Han sa: "Ni har tur som får äta middag med Jacques."
Kocken här var känd för sin lammstek. Vad tycker du ser bra ut?
- Allt ser bra ut. Jag kan inte välja. - Det måste du inte.
- God kväll. - Vad har ni för fisk?
- Guldsparid och panerad sjötunga. - Jag tar guldsparid.
- Och kött? - Dilamm med morot och smålök.
Vi har även dikalv - väldigt sällsynt.
- Med baconlindande bönor. - Vi tar både och.
Jag är redan mätt.
- God kväll. - Vi tog guldsparid. Vad föreslår ni?
- Condrieu. - Utmärkt.
Sen tog vi dilamm.
Då föreslår jag Côte-Rôtie.
Vi tar en Hermitage efteråt.
Regionens vin är Condrieu och Côte-Rôtie. Vi tar båda.
En aptitretare som kocken bjuder på i kväll:
Kräftstjärt på grillad brioche med sauce américaine.
Smaklig måltid.
Det ser fantastiskt ut.
Michael sa att du har stängt klädaffären.
Min partner flyttade till London med sin man. Jag kunde inte ha den själv.
- Saknar du den? - Ja, kunderna och alla fina kläder.
Men jag är redo att testa nåt nytt.
- Jag märkte att du tar mycket bilder. - Det är bara för skojs skull.
Jag började fotografera för butiksreklamen och kan inte sluta.
Nu...
En till.
- Smakade det bra? - Det var utsökt.
Jag gjorde det här med vår dotter, Alexandra, när hon var liten.
Jag minns henne. Hon tyckte om att bära dina röda skor.
Minns du det? Jag har dem kvar.
När hade du på dig dem sist? Hur gammal är hon nu?
Hon är 18.
Här är en bild från hennes examen.
Hon är på U.C. Santa Barbara nu. Det är andra terminen.
Hon har vackra ögon. Som sin mor.
Hennes mor är van vid att ta hand om henne. Jag vet inte vad jag ska göra.
Du har så mycket att erbjuda. Det är en fantastisk tid för dig nu.
- Är det? - Ja, givetvis.
Vad gör dig lycklig? Du är vacker. Du är en intressant kvinna.
Kom igen. Jag såg alla män i Cannes dregla över de unga flickorna.
Kom igen. De är bara chokladkex. Du är choklad-crème brûlée.
Ja, det är du. Brûlée.
- Hej, Jacques. Hur står det till? - Hej, Carole.
- Är du här! - Det var inte planerat.
Låt mig presentera Anne. Det här är Carole.
- Trevligt att träffas. - Jag hörde att Jacques var här.
- Hur länge stannar du? - Bara i kväll.
- Ni har tydligen en ny kock. - Ja, från Tour d'Argent..
- Då ses vi lite senare? - Det vet man aldrig.
- Njut av er middag. - Tack.
- Jag har lärt känna Carole här. - Det var uppenbart.
- Hon är ägarens brorsdotter. - Givetvis.
- Varför luktar blommor godare här? - För att vi är i Frankrike.
I USA ser de fina ut, men luktar som ett kylskåp.
- Det är sant. - Ja.
Rosor är min favorit.
Ja, men doften får inte störa vinets arom.
Här har vi guldsparid.
Visste du att romarna startade vintillverkningen i Frankrike?
Det visste jag inte, reseledaren.
Utsökt.
Du ska få se.
Tack. Skål.
Guldsparid med purjosky och jungfrusås.
Guldsparid är det ni kallar snapper.
Den har små tänder och kommer från Atlanten.
Vilken fin klänning. Är den från din affär?
Den är faktiskt fransk. Jag har en passion för textiler.
Vad har du mer för passion?
Väldigt dyra smycken.
Som ditt vackra armband.
Det här fick jag av en kock i Barcelona.
Vi åt världens bästa skaldjur. Färska havstulpaner, gigantiska krabbor.
Han bar det för att påminna sig om sin anspråkslösa barndom-
- och hur extraordinärt det är att äta som vi gör. Jag tar aldrig av det.
Försöker du få mig full? Det är styggt.
Drick bara så mycket du vill.
Det är dilamm och dikalv. Det är bästa tiden att äta unga djur.
Ja, och att äta unga morötter.
Varför har du aldrig gift dig?
Jag hörde att du hade en flickvän som hade en egen liten restaurang.
Hon lät perfekt för dig.
Det var länge sen.
Vad hände?
Vi var rätt för varann, men...
Tyvärr var det vissa omständigheter...
Allt är inte menat att vara.
Ja. Kärleken är inte alltid rättvis. Varför är det så?
Jag förstår den aldrig.
Jag kan inte äta mycket mer.
Osten är gjort av opastöriserad mjölk. Den är levande och nyttig.
Er ost i USA är pastöriserad. Den är död.
Den hamnar i magen som en fettklump.
Är det därför ni kan äta så mycket smör ni vill utan att gå upp i vikt?
Ja, och vi dricker mer rött vin. Sen är vi förstås mer romantiska.
Så, Brûlée. Du vet att min last är rökning.
Nu måste du bekänna din.
Jösses.
Det är sista gången jag berättar sanningen för dig.
- Ät bara vad du vill. - Till skillnad från rökning...
...finns det studier som säger att choklad är nyttigt.
Ni amerikaner har alltid en orsak till allt. Vi äter det vi njuter av.
Michael ringde innan vi skulle äta middag.
Han är orolig för att vi är här tillsammans. Är du det?
- Borde jag vara det? - Jag vet inte.
I ett långt äktenskap, efter att barnet flyttar hemifrån...
Är du lycklig?
- Vi har ett bra äktenskap. - Nej, jag frågade om du är lycklig.
Visst. Ibland.
Av Michaels samtal förstod jag att han inte litar på oss.
Han kanske inte litar på sig själv.
Är han trogen?
Det vet säkert du bättre än jag.
Han hade ett rykte om sig. Vi har haft lite svåra tider.
- Känner du dig tillfreds med livet? - Vad är det för fråga?
Det är en bra fråga. Är du tillfreds med dig själv och ditt äktenskap?
- Oroa dig inte. Det är okej. - Jag är så klantig.
Vi fransmän har en annan inställning till äktenskapet är ni har.
- Hur då? - Vi är praktiska.
Vi är lojala mot familjen och äktenskapet...
...men vi är mänskliga och följer våra naturliga passioner.
Vi måste verka tråkigt puritanska för er.
Och fulla av skuldkänslor. Skuld är dåligt för matsmältningen.
Hur skulle du säga att Michaels matsmältning är?
Han är attraktiv och kvinnor gör vad som helst för att få vara med i film.
En gång kom en aspirerande skådespelerska fram till vårt bord.
Michael hade tagit av sig skorna.
Hon tog upp en, hällde champagne i den och skålade med honom.
Michael kände hennes desperation, så när han skickade iväg henne-
-gav han henne sin guld-Rolex.
Det behövde han inte göra.
Jag gav honom den klockan.
- Han sa att han tappade bort den. - Jag ville inte göra dig upprörd.
God dag.
- God dag. - Tack.
GOD MORGON, BRÛLÈE. JAG VISSTE INTE OM DU DRACK, KAFFE, TE...
...ELLER CHOKLAD. EN KVINNA SOM DU FÖRTJÄNAR ATT VÄLJA.
- Hej. - Jag åkte inte.
Mina öron tog knäcken på mig. Jacques erbjöd sig att köra mig till Paris.
Ursäkta mig? Jacques?
Släppte Michael iväg dig med en man vid namn Jacques?
Kom igen, Suzanne. Michael litar på mig.
Du åker igenom Frankrike med Jacques. När hämtar du mig?
Han är flirtig. Han äter för mycket och röker.
Jag också. Vi är perfekta för varann. Är han bedårande?
Ja. Men jag åkte på resan för att umgås med Michael.
Ja, och se var du är. Fånga tillfället.
Se bara till att han inte lämnar dig nånstans på vägen.
- Ja. - Jag måste sluta.
RADERA JA
God morgon, Brûlée. Hur mår du?
Mycket bättre. Min öronvärk är nästan borta tack vare dropparna.
Och den helande egenskapen hos fina franska viner.
Och den varma chokladen var trevlig.
Jag har inte druckit choklad till frukost sen jag var på scoutläger.
Hur sov du? Jag ser att du inte har några strumpor.
Ja. Du ser allt.
Jag tog inte med mig några och tvättade de jag hade. De är blöta.
Jag har några av Michaels. Han lämnade dem på hotellet.
- Vill du ha dem? - Varför inte? Tack.
Jag vet vad det betyder att gå i en annan mans skor, men i hans strumpor?
- Här är ert bagage. - Vänta lite.
Jag vill betala för mitt rum.
- Jag skulle behöva ditt kreditkort. - Igen?
Jag upptäckte att mitt kuvert med kontanter åkte med min assistent.
Så jag var tvungen att belasta ditt kort för rummen och middagen.
- Okej. - Jag har ett vanligt namn.
Och nån med samma namn har använt falska kort.
Tills det är fixat måste jag använda kontanter.
Jag har till bensin och småsaker, men inte hotell och middag.
- Jag betalar tillbaka i Paris. - Okej.
Okej.
Ja. Det är suveränt.
Nej, tack. Det är fantastiskt.
Jag har goda nyheter. Min vän ordnade en lunchreservation i Lyon-
- på en restaurang med en ny kock som ska vara enastående.
Det låter underbart, men jag trodde att vi skulle vara i Paris nu.
Paris kan vänta.
Vi kan inte åka utan att titta på pyramiden, som de kallar den här.
Givetvis inte.
För 2 000 år sen var den här i centrum för den romerska cirkusen.
Kan du känna triumfvagnarna fara fram precis här där vi står?
- Det är otroligt. - Ja.
Kom. Det är inte riktigt en pyramid, den är mer...
- Obelisk? - Ja.
Det bor fåglar här.
- Kan du "Jag ser"? - Det låter farligt.
Jag brukade leka det med Alexandra på bilresor.
Jag ser nåt med fyra ben.
Jag ser nåt med två vackra ben.
- Kom igen. Game over. - Inte än.
Var fan har du varit?
En vän bor i närheten. Hon har en trädgård full av rosor.
Ursäkta mig. Kom in.
Nu får vi känna doften av dem resten av resan.
Redo? Nu kör vi.
Det är en perfekt tid att resa genom regionen. Rhône-floden är i närheten.
- Vi kan svänga av och titta. - Ska vi aldrig komma till Paris?
Vi låtsas att vi har ett år på oss.
De flesta inser inte att det finns mycket gott att äta i naturen.
Titta, det är fänkål.
Fånga en forell, grilla den på det och du får nåt väldigt...
- Fan. Herregud! - Vadå?
Jag vet inte vad det är för fel.
Men vi är på den vackra landsbygden.
- Vi har en picknick. - Vadå?
Jacques. Jag måste till Paris och vi har ett problem.
Vårt problem går ingenstans.
Jag tog med några saker från hotellet.
Alex, raring. Är allt bra? Det är mitt i natten där.
- Mamma. - Vad är det?
Noah är en idiot.
- Vadå? - Han vill äntligen hänga med mig.
Och så tar han med sig två rumskamrater.
Han var säkert bara nervös.
Pojkar vet inte alltid vad de gör. Inte ens stora pojkar.
- Ibland måste man visa dem. - Det är så töntigt.
Får jag påminna dig om att det är en underbar tid för dig?
Jag hör fåglar. Var är du?
Jag kör till Paris med en av din fars affärspartners.
- Det låter så trist. - Herregud. Du har ingen aning.
Jag har tänkt på din födelsedag. Jag har några idéer.
Jaså. Okej.
- Alex ringde. - Mår hon bra?
Det blir bra. Det handlar om en pojke.
Jag har inte alla svar, men jag försöker ge henne lite råd.
Jag har en känsla av att du har många svar.
Titta! Vattenkrasse. Jag hittade den precis.
Den är perfekt. Inte stark som den kan bli senare i säsongen. Smaka.
- Åh, nej. - Kom igen.
Smaka på den vilda aromen direkt från naturen.
- Det är gott. - Eller hur.
Titta där. Och den här.
Du ordnade precis en femstjärnig picknick.
Underbart. Prova den här.
Vänta. Det här är så vackert.
Utsökt. Men hur blir det med bilen?
Hon väntar. Prova alla.
Jag behöver inte prova allt.
Det är första gången jag testar Sudoku. Kan du lära mig tricksen?
Man letar efter tripplar.
Ser du mönstret? Man hittar det när man ser tre i rad.
Jag börjar på pussel, men har inte vad som krävs för att slutföra dem.
Det tror jag att du har.
Vi låtsas att vi är i en Manet-tavla.
- "Frukost i det gröna." - Okej.
Där ser du. Bilen väntar. Nu har vi ett problem.
- Jag tror inte att det är kylaren. - Jag har ingen aning.
Såklart inte. Det finns inget att äta här under.
Herregud.
- Fläktremmen. - Ja.
Har du en fickkniv? Här. Håll i den här. Vänd dig.
Vänd dig.
Jag såg en kvinna på Youtube göra det här.
Det såg enkelt ut.
- Här. Ta den här sidan. - Okej.
Klipp den här vid din tumme.
Okej. Höger över vänster. Jag hoppas att jag gjorde rätt.
Den här måste sitta runt fläktremmen.
- Prova. - Var?
- Den måste under där. - Okej. Jag ser.
- Den måste över hela grejen. - Nu är den för lös.
Jag behöver kniven igen.
Okej. Det blev nog rätt. Eller inte.
Prova nu.
- Hela vägen. Är det hela vägen? - Ja. Nu testar vi.
Ni amerikanska kvinnor är genialiska.
- Det här var nåt nytt... - Min amerikanska vän är påhittig.
- Inte undra på att de styr världen. - Och det går ju jättebra...
- Vad sa han? - Han sa att du var smart.
- När besiktigade ni bilen senast? - Besiktigade?
- Vet inte. Jag fyller bara på vatten. - Det duger åt rosor.
Ni kommer ingenstans med den här bilen.
Nu låtsas vi att vi kör direkt till Paris i en fungerande bil.
- Vi behöver inte äta på en månad. - Man tappar ändå aptiten i den här.
Det finns airbags och jag kan spela min musik.
Du känner säkert igen bandet. De är från Frankrike.
Alex gav mig det. Vi såg dem på Hollywood Bowl.
- Nu kör vi. - Jag hoppas att min bil kan resa sig.
Det här är Lyon. Vi är i hjärtat av Frankrike.
- Hur långt ifrån Paris är vi? - Inte långt. Vi måste stanna först.
Det här är L'Institut Lumière. De två Lumière-bröderna-
- bodde här och de uppfann kinematografen. Direktören är en vän.
Jacques! Vad har du gjort av din underbara cabb?
- Fråga inte. - Jag som har så fina minnen från den.
Vilka vackra rosor. Kommer de från det där stället vid motorvägen?
Anne har kommit hit hela vägen från USA för att se ert museum.
- Nåja. - Nästan.
- Jag heter Anne. - Martine. Då går vi.
Kan vi prata om det där projektet innan vi äter lunch?
Ja, vi går in på mitt kontor. Jag ska säga till min assistent.
Ta hand om din amerikanska.
Jag och Martine har lite affärer att prata om. Hon har ordnat en rundtur.
Philippe visar vårt museum.
- Hej, trevligt att träffas. - Trevligt att träffas.
Då går vi vidare till den här.
Här är kinematografen, den första kameran.
Den uppfanns av Louis och Auguste Lumière 1895.
Det är också en projektor.
Här är modellen av den första offentliga projektorn.
Bröderna Lumière trodde inte att deras uppfinning hade nån framtid.
De hade uppenbarligen fel.
- Då var rundturen klar. - Tack.
Jag måste tyvärr gå, men besök gärna presentbutiken.
- Ha en trevlig dag. - Tack.
Skickade han ett mejl eller nåt? Avvakta. Jag hör av mig.
Hej. Martine äter lunch med oss.
På vägen ska jag visa Frankrikes bästa marknad.
- Hej, Anne-Marie! - Hej, Jacques. Det var länge sen!
- Får vi smaka? - Varsågoda.
Korv härifrån. Den är väldigt god. Den bästa.
Det bästa ingredienserna. Alla kockar kommer hit.
Underbart.
Visste du att det brukade vara maskar i gammal ost?
Maskar? I osten?
Man fick både ost och kött på samma gång.
Den här familjen har sålt ost i över 200 år.
Titta på chèvreosten. Det är getost.
Det finns så många olika sorter. Min favorit är Crottin de Chavignol.
- Anne. - Det var gott.
- Tack. - Väldigt gott.
- Ingen orsak. - Visst är det gott?
Inga maskar.
Vi tar allt som kocken rekommenderar.
Varsågod.
Visst är det gott? De hittade bondbönor i egyptiska gravar.
Jacques. Minns du de himmelska bondbönorna vi åt-
-på det underbara stället i Palermo?
Och på Sardinien åt vi bönpuré med den utsökta salladen.
Det känns som om ni vill umgås lite.
Jag är inte så hungrig, så jag tar en promenad.
- Nej, sätt dig ner. - Nej, umgås lite nu.
Absolut inte. Du måste smaka på den här maten. Sätt dig ner.
Okej.
- Snigel. - De här är utsökta.
De har en ny kock, men sniglarna är fortfarande goda.
Man får aldrig koka döda sniglar. De måste alltid kokas levande.
- Det är sant. - Det är en mardröm hur sniglar dödas.
De lägger i salt för att få bort all galla.
Man måste rena sniglarna innan man kokar dem, tömma tarmarna.
Det här är stekt fågel från Bresse.
- Den brukar ha blå fötter. - Det är Frankrikes bästa.
De serverar först bröstet och steker benen lite längre, till perfektion.
Man måste äta det med kroketter, potatis friterad i ankfett.
Det här är morchella, svamp.
Vad är det där, Stålmannen?
Snigel!
Vilken vacker sjal, Martine. Var har du köpt den?
Den tillhörde min ryska mormor. Den är full av hål, men jag älskar den.
Den har ett vackert 1800-talspaysleymönster.
Är du intresserad av tyger finns det ett textilmuseum i närheten.
Ni borde gå dit. Eller hur, Jacques?
Nej, vi ska åka till Paris. Ge honom inga idéer.
Det här måste vara sista stoppet.
Titta på det här broderiet från 1700-talet.
- Kan ni förstå att en man gjorde det? - Självklart.
Titta på hans bild. Här är han.
Madame. Det är förbjudet att fotografera.
- Jag ber om ursäkt. - Det står tydligt. Annars får ni gå.
Min fru är amerikanska. Hon visste inte att det är förbjudet.
Amerikanska? Skylten är på engelska.
Hon tänkte sig inte för. Vi är på bröllopsresa.
- Lämna tillbaka kameran. - Det strider mot reglerna.
Man kan väl bryta mot reglerna? Vi löser det här.
Tack.
Du är stygg, för jag tror att du visste det.
Jag måste tillbaka till jobbet.
Ha inte så bråttom till Paris.
Man glömmer aldrig sina resor med Jacques. Lita på mig.
Sån har jag aldrig sett dig förut.
Vi har haft trevligt.
Du är en oslipad diamant som jag lät komma undan.
Det var ett väldigt rörande avsked.
- Jag bad henne köpa fotriktiga skor. - Det är klart att du gjorde.
Nu räcker det med omvägar. Vi åker väl direkt till Paris nu?
Vi lyssnar på mer av din musik.
När jag ser den första nymånen lysa svagt i skymningen...
...tänker jag på ögonbrynen...
...på en flicka jag såg blott en gång.
- En haiku. - Vackert.
Månens skiftningar påminner mig om att livet och affärerna går i cykler.
Ibland är de fulla, ibland inte.
- Du tycks alltid leva fullt ut. - Jag måste säga...
Titta! Vezelay! Såg du skylten?
- Ja. - Jag visste inte att vi var så nära.
Vi tar en liten omväg och tittar på den vackra katedralen där.
Vem är du? Vad har du gjort med min amerikanska vän...
- ...som hade bråttom till Paris? - Får inte jag välja ett stopp?
Det är raka vägen till Paris.
Rikard Lejonhjärta inledde det tredje korståget härifrån.
Det sägs att Maria Magdalenas skelett är under altaret.
Titta på pelarna. Var och en berättar en historia.
Du kan berätta om din sorg, Anne.
- Det hände för länge sen. - Men du bär det med dig.
Ja. Och det kommer jag alltid att göra.
David.
Han hade ett hjärtfel och levde bara i 39 dagar.
Han var alltid omgiven av sköterskor och läkare, men han kände mig.
Han höll i mitt finger...
...och kämpade så hårt varje minut av sitt liv.
Jag är så ledsen.
Jag trodde att jag skulle dö.
Hans far, min första man, klarade inte av det. Han stack.
En dag vandrade jag in i en kyrka.
Där fanns en alkov med jungfru Maria som höll sin nyfödda son.
Jag kände plötsligt en samhörighet...
...med alla mammor som har förlorat ett barn.
Jag bär den här för att påminna mig om hur ömtåligt livet är-
- och hur plågsamt och underbart det är att leva.
Anne. Du är mänsklig.
Du har känt vad det innebär.
Anne. Mat är bra för själen.
Det här ska vara det bästa i Vezelay.
Bra.
- Jacques. Jag måste ringa ett samtal. - Givetvis.
- Den här telefonsvararen tillhör... - Michael Lockwood.
Lämna ett meddelande.
Hej, raring. Det är jag. Jag saknar dig.
Telefonsvararen är full och fler meddelanden kan inte tas emot.
Jösses.
God kväll. Följ mig.
Givetvis. Jag behöver ett förskott. Ja.
Du vet att vår nya film kommer att bli en stor succé.
Nej, jag behöver pengar nu!
Tack, men damen får provsmaka.
Du får dricka för oss båda. Vi har långt kvar att köra.
Det är en Cuvée Silex, från Domaine Daguenau, 2012.
Den har en mineralton som uttrycker terroiren.
Vingårdens jordmån är kalkrik.
Den ger nåt speciellt till vinet. Det är väldigt djupt och...
- Jag tråkar ut dig. - Nej, nej, nej. Jag menar, ja.
- Du vet så mycket om vin. - Jag kan bara det jag tycker om.
Mina lyckligaste minnen är runt bordet.
Och jag är här med dig nu.
Ursäkta.
Vad är det?
Det är Alex. Hon tänker campa med vänner på sin födelsedag.
Det blir hennes första födelsedag som jag inte är med henne.
Du har lärt henne att klara sig själv. Nu är det din tur.
Du är i Bourgogne.
Varsågoda -tomattartar.
Titta på det här.
Det är fint, men vem behöver det här?
Jag minns när jag plockade tomater i trädgården med min mor.
De var mogna, röda i augusti. Vi tog in dem, fortfarande varma av solen.
Hon la skivor på färskt bröd...
...hällde på olivolja, havssalt och peppar och sa:
"Jacques. Man kan inte äta nåt godare."
Hon hade rätt. Den bästa maten kommer direkt från trädgården-
- med väldigt lite gjort med den. Den är äkta, som du.
- Vad åt din familj, Anne? - Jag växte upp i Cleveland.
Ingen är perfekt.
För oss var friterad kyckling, potatismos och frysta ärtor fin mat.
Jag lärde mig inte om god mat förrän jag åkte till Kalifornien.
Men en sak från mitt förflutna gör jag bra. Citronmarängpaj.
Ibland tror jag att Michael gifte sig med mig för min paj.
Han gifte sig med dig för mycket mer än din paj.
Rödbarbsfilé med potatis och dragonsås.
Det här smöret från Bretagne är Frankrikes bästa.
Dit borde vi åka.
Kusten, med ostron, cider och bovetegaletter.
- De tunna pannkakorna av bovete. - Jag älskar pannkakor.
Ursäkta mig. Tack.
- Michael. - Är allt bra?
- Jag ville bara höra hur... - Jag har fått nog av att producera.
När Alex har slutat skolan pratar vi om plan B.
Vi har problem med inspelningen i Marocko. Jag måste åka dit direkt.
- När kommer du till Paris? - Jag hör dig knappt. Var är du?
- Jag är på en restaurang. - Med Jacques?
Jag tar er specialitet och två espresso.
Lyssna på mig, Anne.
Jacques kan vara väldigt charmig, men struntar i om en kvinna är gift.
JAG SER BRULEE
Jag ska ha det i åtanke.
Ring när du kommer till lägenheten. Jag älskar dig.
"Venus bröstvårtor." Det är deras specialitet.
Tack.
Jösses.
Du har tagit mycket bilder.
- Får jag se? - Det är inget att se.
Du har ett öga för detaljer.
- De är väldigt suggestiva. - Tycker du?
Du visar inte allt. Du får mig att ana hela bilden.
- Gör du prints? - Nej.
Men jag har funderat på att göra några stora prints.
- Vad tycker Michael om dina bilder? - Jag har inte visat honom dem.
Han ser mig nog inte som en fotograf.
Han ber att få se dem, men jag tror att han bara vill vara snäll.
Varför visar du inte allt för mannen som du har varit gift med i 20 år?
Titta. Så vacker du är.
Det är ett bröllop.
- Jag tycker om musiken. - Jaså?
Vi låtsas att vi är i en Renoir-målning. "Dans i Bougival."
- Ja? - Okej.
- Din egen Sudoku-bok. - Tack.
Lite tuggummi. Det är bättre än att röka.
Du verkar tycka om barn. Har du aldrig önskat att du hade egna?
Jag har en brorson, Jean-Louis. Han är som min son.
Han var två när min bror dog.
Jag beklagar.
Han tror att det var en olycka. Han vet inte att det var självmord.
Jag höll det hemligt.
Jag har inte berättat det för nån.
Min bror och jag hade ett företag ihop. Det var helt oväntat.
Vad plågsamt. Jag är ledsen.
Vilken tur för sonen att han har dig.
Det är tur för mig också.
Så, Brûlée. Vilken var den lyckligaste stunden i ditt liv?
När Alexandra föddes och doktorn sa: "Du har fått en frisk, liten flicka."
För mig var det när jag lekte kull med min bror i trädgården-
- när min mor plockade grönsaker till middagen.
Så, Brûlée. Var ska du bo i Paris?
Våra vänner har en lägenhet som vi bor i när de är bortresta.
Är det här din väns lägenhet?
Jacques. Jag kan inte beskriva hur mycket resan har betytt...
För mig också.
Jag glömmer aldrig hur vår vän lärde oss koden.
"En" 52-årig kvinna...
- ...kan "få" en 38-årig kille. - Givetvis.
- Var är lägenheten? - På det ni kallar tredje våningen.
- Det finns en hiss. - Bra.
Men... den är fransk. Väldigt liten.
Tack.
Jag lovade att ta dig till Paris utan att så mycket som hålla din hand.
- Och jag gjorde det. - Vem lovade du det?
Mig själv.
Klockan är tre på morgonen!
Hej, Anne. Jag hoppas att du kom in ordentligt.
Jag lämnade några saker i kylskåpet. Ring om du behöver nåt.
Är du där, Annie? Annie?
Du svarar inte i mobilen.
Var är du? Jag måste åka tidigt.
Jag packar. Mina strumpor matchar inte. Jag behöver dig. Ring.
Jäklar, var är du?
Påminn mig om att aldrig släppa iväg dig med en fransman igen.
Det är jag igen. Jag ställde in Marocko. Jag är i Paris i morgon.
Det blir bara vi. Jag älskar dig, Annie.
- Vem är det? - En leverans till er.
Era rosor, madame.
- Låt oss inte låtsas mer. - Det gjorde jag inte.
Du öppnade nåt i mig. Jag är inte van vid att känna så här.
Inte jag heller.
Jacques. Du måste verkligen gå.
Vi vet båda bättre än att gå miste om en sån här stund.
Vi har inte gått miste om den.
Jag åker till London i dag, men jag är i San Francisco den femtonde.
Jag håller en plats i baren åt dig...
...på Swan's Oyster Depot klockan ett.
- Ta med några prints. - Jacques.
Ja. Vi kör upp längs kusten.
Maten är inte som i Bretagne, men vad gör det när man är med Brûlée?
Bonjour, Anne.
Vem är det?
- Varsågod. - Tack.
Det är till mig.
Chokladrosor.
DEN FEMTONDE VÄNTAR EN FRANSMAN PÅ DIG-
- PÅ SWAN'S OYSTER DEPOT MED TVÅ OLIKA STRUMPOR. J.
Text: Susanne Hellström www.sdimedia.com