www.HoundDawgs.org
"Der var engang, da vang, lund og bæk -
- Jorden og alle ordinære ting syntes klædt i et himmelsk lys."
"Drømmens pragt og friskhed er ikke, hvad de engang var."
"Hvor jeg end kigger hen, nat eller dag."
"De ting, jeg har set, kan jeg ikke længere se."
Hej.
- Hvad er der i vejen? - Ingenting.
Sommerfugle i maven.
Godmorgen, miss Mantel.
Sæt jer.
Kom herned, Abigail.
I skolens regler står der, som du udmærket er klar over -
- at skørter ikke må være mere end 5 cm fra gulvet, når man knæler.
Op.
Og de er imod reglerne.
Lad være med at spille klovn!
Det kommer du ingen vegne med, Abigail Mortimer.
Et æg er en celle. Det har en cellekerne og en membran.
Når blommen modnes, så brister folliklen.
Strejfer et blodkar stigma, kan der komme en bloddråbe på blommen.
- Det er grunden til blod i æg. - Kom ægget eller hønen først?
Ægget er stadig et mysterium for forskerne.
Det er kompliceret. Det er et lille center med liv.
Hun plejer at gå sådan her.
Hun vimser ned ad gangen. "Abbie, vent!"
Hvad er der i?
Jeg havde engang din hårfarve.
- Har jeg fortalt dig det? - Nej, mrs Lamont.
Hold nu op. Du har hørt det mange gange.
Tak, Abbie. Du er en engel.
Se bare der.
- Tænk, hvad den må have set. - "Egen, tæret af tidens tand."
Lad os mødes der den samme dag hvert år for resten af livet.
"Månen, fuld af glæde -
- kigger sig omkring, når himlen er klar."
"Vand er på en stjerneklar nat smukt og lyst."
"Der var engang, da vang, lund og bæk -
- Jorden og alle ordinære ting syntes klædt i et himmelsk lys."
"Drømmens hæder og friskhed er ikke, hvad de engang var."
"Hvor jeg end kigger hen, nat eller dag."
"De ting, jeg har set, kan jeg ikke længere se."
"Regnbuen kommer og går, og rosen er skøn, når det er vår."
"Månen, fuld af glæde, kigger sig omkring, når himlen er klar."
"Vand er på en stjerneklar nat smukt og lyst."
Prøv med mindre emfase.
"Solskinnet er en prægtig fødsel."
"Men jeg ved, at hvor jeg end går hen -
- så er en pragt forsvundet fra Jorden."
Det var fint.
Når den er helt inde, skal den anden ind, og så hiver du dem begge ud.
Sådan.
Som du ved, er jeg jomfru.
Og hvad så? Jomfruer kan altså godt bruge dem.
Nå, men lad os tale om dig. Du har mistet den, ikke, Abbie?
Han havde en bil. Hvad kan jeg sige?
Det forstår jeg ikke.
Luk øjnene. Luk munden.
Man bliver ført et andet sted hen.
Abbie?
Så derfor er du oprevet.
Men... Det kan jeg da ikke være.
Han trak den tidligt ud. Han sagde, at det var katolsk.
Vi ved det godt. Klokken har ringet.
Beklager. Det er ikke mine regler.
Sig det ikke til nogen, men vi tror, at jeg er gravid.
Publikummet jubler.
Jeg har ikke set dig i noget tid, Abbie.
Jeg har haft travlt, "Kenneth, ikke Ken".
Sådan ser det ud.
Det er din tur til at gå til møntvaskeriet.
Ja, ja, "Skøre kule". Så meget haster det heller ikke.
Abbie, gider du hente nogle ting fra bunden af vaskekurven?
- Stop. - Okay.
Jeg var engang et æg. Nu har jeg lavet et æg.
- Vi blev født med alle vores æg. - Jeg har det så skidt.
Det er ikke godt at være gravid. Bare se vores mødre.
Du har altid været vred på din mor, ikke?
Mig? Morty?
Hun har været vred på mig, siden jeg blev undfanget.
- Gin og en strikkepind. - Ja.
Jeg er bestemt blevet tykkere. Det er ikke morsomt.
- Du har forandret dig. - Inviterede vi flere?
- Så du slapper af, "Skøre kule". - Jeg vil ikke være slap.
Skønt.
"Alt, der lever, tjener Jorden. Alt, der dør, tjener månen."
Ved du, at jeg er gravid?
- Hun siger det til alle. - Er du i knibe?
Lad os lave noget "magick", stavet med K, for at fjerne det.
Jeg kan bruge en trylleformular.
Folk tror, at det er ondt, men "okkult" betyder blot "skjult".
Hvis vi skal se mere praktisk på det.
Lidt anstrengende motion kan fjerne det.
- Lad os gå ud og danse. - Ja. Hvorhenne?
Ikke langt væk.
Kom... Jeg vil have, at du skal...
Kom til mig. Kom til mig!
"Lam"...
Situationen har gjort dig uberegnelig.
Undskyld. Jeg ved ikke, hvad der gik af mig.
Det er bare... Du er...
- Du ved alting og... - Og vice versa.
Det betød altså ingenting.
Det er bare Kenneth.
Han plaprede løs om kærlighedens love. Fri kærlighed.
Og du fortalte Susan om det.
Jeg ville se chok i hendes uskyldige lille ansigt.
Jeg har vist tisset i bukserne...
Du er måske ved at tabe det.
Nej, det er bare en smule... Du ved nok.
Han sagde, at franskmændene kalder en orgasme "den lille død".
Sådan føles det, når en fyr er inde i en, og det går rigtigt.
Det føles, som om man er ved at besvime. At man er døende.
Abigail Mortimer og Lydia Lamont.
Eftersidning.
I krigens tid formåede jeg altid at komme til tiden.
Selv da landet blev bombarderet med V -1 -missiler.
En dag vil du forstå -
- at selv du, Abigail, tilhører fortiden.
For himlens skyld!
Gå ud og hent en moppe, Janet!
Det ville være en skam at smide den ud.
Synes du, at den smager... metallisk?
Sådan havde min mor det, da hun var gravid.
Jeg har ikke sagt noget.
Ifølge Lydia er min krop blevet til en situation.
Vi skal snart håndtere situationen.
- I fjerner det vel ikke selv? - Vi har styr på det.
- Det er altså lovligt nu. - Ikke for folk som os.
Abbie?
Nu skal I lære de her opskrifter ud og ind.
- Hvad med et digt, miss Mantel? - Nej.
Jeg kommer straks tilbage.
Hendes ånde stinker.
Hun fik nok mest opmærksomhed, da du brækkede dig ud over hende.
Hun har aldrig levet livet.
"Tærter med kødfyld smager godt og er en afveksling..."
Jeg overvejer, om jeg skal beholde det.
Jeg ved, at du ikke vil have det.
Jeg låner lægebøger på biblioteket. Intet går galt.
- Det er bare en følelse, jeg har. - Man kan ikke stole på følelser.
Vi er ikke børn mere, "Lam". Vi lever i den virkelige verden.
- Ja, og du er i centrum. - Hvad?
Alt det her skete, fordi han havde en bil.
Og hvorfor Kenneth, for fanden? Han er min bror.
Hvorfor er det så vigtigt for dig at gøre det?
Jeg har det så dårligt.
Jeg kan ikke koncentrere mig, miss Mantel. Jeg har det skidt.
For himlens skyld...
Jeg har bedre ting at bruge tiden på. Ud, ud!
Vær nu sød at sige noget! Vi vil altid være venner.
Hvad skal jeg sige? Du har altid noget på hjerte.
- Du var loyal over for min mor. - Vær ikke sådan.
Jeg ved, at hun er slem. Jeg vil ikke skændes.
Indrøm det. Du tror, at det er slut mellem os. Sig det.
Du får diller, og jeg er ikke god nok mere!
- Jeg føler... - Dig og dine følelser!
Millioner af kvinder har fået børn. Det er ikke unikt.
Det er en del af livet. Intet andet.
Abbie?
Abbie? Abbie!
Det er "Lam". Det er Lydia. Kom nu, Abbie.
Hjælp mig, en eller anden! Kom nu, Abbie.
Vær nu ikke fjollet. Sæt dig op. Der kommer nogen.
Miss Mantel, hun er vist ved at tabe barnet!
Hun skal have luft.
Abigail. Abigail. Ring efter en ambulance!
Abbie...
Abbie!
Abbie er død.
Det er sandt.
Hun er død.
- Hun gjorde vel ikke noget slemt? - Hun er død.
Det var vel ikke... stoffer?
- Det var en naturlig død. - Naturlig? Men Abbie er jo ung.
Hendes stakkels mor...
Månekapløbet er afgjort. Nu over til Julian Pettifer.
For de fleste er menneskers rejser i rummet...
I sorg og chok bekendtgør vi Abigail Mortimers død.
Abigail, Abbie, var en usædvanligt charmerende pige.
Hun var meget livlig.
En begavet og populær elev med en lovende fremtid.
Lærere har lovprist hende og sagt, at hun var en engageret elev.
Hun var fuld af energi.
Og pålidelig.
Hendes bortgang er i sandhed et tab for os alle.
Vi vil mindes hende som en ven, der elskede kunst og poesi.
Og hun grundlagde det alternative skoleorkester.
Abbies liv var rigt og lykkeligt.
Vi vil mindes hende med respekt og hengivenhed.
Til minde om hende har vi besluttet os for at grundlægge -
- Abigail Mortimers poesipris for femteklasse -elever.
Miss Fanshawe vil nu stå for den konfessionsløse bøn.
Lad os nu mindes Abigail i tavshed i et minuts tid.
Du var en god ven af os alle.
For Abbie døde de gode først. Wordsworth. Ham syntes hun om.
- "En herlighed er forsvundet." - Hun var smuk.
Du er deroppe, med englene.
Hun var blevet en fantastisk mor.
Jeg er for sent på den, miss Mantel.
"Drømmens pragt og friskhed -
- er ikke, hvad de engang var."
"Hvor jeg end kigger hen, nat eller dag."
"De ting, jeg har set..."
Abbie?
Nå. Det er dig.
Du besvimede.
Vent.
Jeg kan ikke huske så meget.
Men nu... Jeg har aldrig haft det så dårligt.
Det ved jeg alt om, "Lam". Jeg føler mig skidt tilpas.
Jeg havde... en følelse.
Ja.
Jeg husker intet før eller efter.
Der var bare en sær følelse...
Vi ser, at et stykke kage har energi nok til, at vi kan gå 1,6 km.
Og vi ser, hvordan en forbrændingsmotor virker.
Til slut er der kun lidt ren argongas tilbage.
I gassen er der nogle radioaktive atomer med neutrinoer.
Siden bliver radioaktiviteten målt i hans laboratorium. Man har...
Lad os mødes der den samme dag hvert år for resten af livet.
Hvordan var hun at være sammen med?
Hun var helt unik.
Som...
En krigerdronning.
Hvordan ser min fremtid ud?
Gider nogen gå ud og handle?
Jeg er bange for hans våben, for kernevåbenkrig.
Jeg tror, at det er et tegn på fremtiden...
Hvad hvis vi sagde, at vi aldrig ville handle for dig igen?
Så måtte du konfrontere den virkelige verden.
Hvor længe er det siden, at du sidst gik ud, mor?
Hvad er du så bange for?
Kom, "Skøre kule".
Titch. Hvad er klokken?
Jeg har vist glemt at trække det op.
- Hvem ved, hvad klokken er? - Det fungerer ikke.
- Susan? - Det er stoppet.
Det er et tilfælde.
Susan, hent noget vand.
Gwen, vil du læse højt?
"I forbløffelse sagde han: 'Herre, hvad skal jeg gøre?'"
"Og Herren sagde til ham..."
Gwen?
Gwen, hvis du...
Det er bare nogle få neurotiske typer.
Slap af. Hvis vi får læger ind, så bliver vi til grin.
Det er nogle få piger, der stiller sig til skue.
- Vi lagde vådt trækpapir i skoene. - Hvorfor?
Blod suges fra hovedet, så man besvimer.
De virker så distraherede for tiden.
Jaså. Den syge.
Og den sure.
De syge sild.
Er du sikker på, at du er klar til at gå i skole?
Susan?
Godt. Lad os gå.
Vi må ikke komme for sent.
Se, hvordan man ender uden en uddannelse.
Rolig. Miss Charron besvimede bare.
Tilbage til din plads, Lydia.
Fortsæt, miss Fanshawe.
Jeg føler mig ynkelig.
Jeg kunne bruge en trylleformular.
Du ved, at jeg ikke tror på magi. Jeg er rationalist.
- Rationalist? Det tvivler jeg på. - Jeg ved, hvordan jeg tænker.
Hvad handler det så om, "Skøre kule"?
Det handler ikke om noget.
Se her. Den der går gennem heden og under jeres skole.
Ley -lines. De har den her energi.
Den er hellig, sublim...
Åbn vinduerne!
Hvad er det, der sker, Lydia?
- Hun... Hun var så... - Det ved jeg.
Det ved jeg.
Lydia?
Jeg ved ikke, hvad der foregår.
Miss Charron besvimede. Det er ikke kun os.
- Hvorfor er du ikke syg, Titch? - Det ved jeg ikke.
Af en eller anden grund, Titch, er du immun.
- Titch tror ikke på os. - Hvorfor henter Alvaro ikke læger?
- Hun er jo en ven af alle... - Det er hun da.
Det er hende, der tror, at I bare opdigter det.
Jeg vil ikke kritisere, men det er ikke blevet håndteret godt.
Nogle vil bare gemme sig for problemerne.
Ja, det har været en svær tid. Spild ikke dine muligheder.
Vil du have fri fra skole, Lydia?
Nej. Nej.
Nogle har givet udtryk for bekymring.
- Det, du gør, påvirker andre. - Jeg gør ingenting.
Jeg vil have, at dine forældre... din mor kommer og taler med mig.
Sådan.
- Farvel! - Farvel.
Ved du ikke, at højt opsat hår er passé, mor?
Miss Alvaro vil tale med dig.
Jeg tror, at der står i mine papirer, at min far stak af.
Eller burde jeg sige "blev drevet på flugt"?
Skal jeg sørge for en tid til dig?
På mandag?
Tirsdag?
En hvilken som helst ugedag?
Hvad har du gjort?
Ingenting.
Carl Jung skrev om forandringer i dominerende funktioner i sindet -
- som medfører store forandringer i det kollektivt ubevidste.
Gamle hemmeligheder kommer op på overfladen.
- Jeg ved ikke, hvorfor jeg skælver. - Hvorfor danser du?
Du griner ad mig. Jeg griner også, men det er ikke sjovt, Kenneth.
"...til overfladen og opløses i menneskehedens bevidsthed."
"Og der gøder de evolutionens frø."
Din fuldkomne lyksalighed. Jeg føler den. Jeg føler det hele.
Sindssyge hekse!
Kig ikke på mig!
Rejs dig.
Du skal ikke omgås nogle af disse piger.
- Men miss Mantel... - Der er ikke noget men!
Du skal være stille på gangene og i fællesområderne.
Du deltager ikke i forsamlinger og er alene til idræt.
Tag dem på, nu.
De stinker.
Må jeg bede om fuldkommen ro!
Man skal kunne høre en knappenål falde.
Mrs Maud Leece fra Stockshires kvindeklub er hos os i dag.
Hun vil holde en tale kaldet "Ulykker i hjemmet".
Godmorgen. Hvor mange af jer ved, hvad kvindeklubben laver?
Jaså. Jeg har brochurer med, som kan deles ud bagefter.
Som miss Alvaro sagde, så vil jeg tale om ulykker i hjemmet.
Desværre er hjemmet det sted, hvor de fleste ulykker indtræffer.
- Piger! - Det kan være brandskader eller...
For himlens skyld!
Det beklager jeg virkelig.
"Alt, der lever, tjener Jorden. Alt, der dør, tjener månen."
"Alt, der lever, tjener Jorden."
- "Alt, der dør..." - Piger...
Nu vil jeg fortælle om djævlen. Han kan komme ind på mange måder.
Så I skal sidde med korslagte ben.
Sig til ham...
Så...
Ulykker i hjemmet. I hjemmet...
- Jeg har brochurer med... - Vis os testresultaterne.
Hent nogen!
Jeg har ikke en pæn frakke.
Kom nu, mor. Gør det for min skyld.
For min skyld.
Jeg tager ting med, som hun får brug for.
Det er en god idé.
Hvorfor kan du ikke bekymre dig?
Er det da, hvad du gør?
De har lukket skolen!
- Kenneth, ikke Ken. - Du er broren.
- Nu tror du vel på, at noget er galt? - Alt det her må jo skyldes noget.
Det er dem mod os, Titch.
Kig ikke sådan på mig. Du får mig til at føle mig som en løgner.
Hvis det er sådan, du har det, så er det jo bare sådan.
Det er jo, som Ouspensky sagde...
- "Frihed kræver bevidsthed." - Det virker så enkelt.
Det handler alt sammen om, hvordan man opfatter ting.
Jeg gad vide, hvem du ser, når du kigger på mig.
Jeg ser min ven, Lydia.
Og jeg ser en magtfuld personlighed.
"Magtfuld"?
Ingen ved, hvem jeg er mere.
Hvordan jeg virkelig er.
Hvad jeg overvejer at gøre.
Jeg er blevet udskrevet. Det er de fleste andre piger også.
- Fandt de ingen problemer? - Kun...
Alle mine testresultater var gode.
Det er skønt.
Stakkels Abigail Mortimer.
Hun troede, at hun vidste alt. Den naive lille pige.
Abbie og Lydia. De stod hinanden meget nær.
Men de skørter!
Lydia...
Sindsforvirret? Hun kommer videre i livet.
Det gør de unge altid.
Det er beklageligt, at vi må afskedige Dem.
Det gør ikke noget. Det skal nok gå.
Jeg var ved at blive lidt...
Nå, men jeg har jo stadig min kunst.
Har De tænkt Dem at få det?
Jeg troede ikke, at De ville være så forstående. Jeg er ikke gift.
- Det var jeg heller ikke. - Mener De...?
I modsætning til hvad folk tror, så var jeg ikke nogen nonne.
Nej. Jeg ville sige, at De fødte et barn.
- Lad os nu se, Susan... - Susie.
Er der en ven, som du særligt ser op til og beundrer?
Hvem var den første af dine jævnaldrende, som fik symptomer?
Hvis du ikke vil tale om det, så sig det bare.
- Er der nogen sygdom i familien? - Min kusine får anfald.
Har du set et krampeanfald?
Da du først fik symptomer, var der så sket noget?
Eksaminer, sygdom, et dødsfald?
Hvis jeg var en flue på væggen i dit hjem, hvad ville jeg så se, Janet?
Bare en normal familie. Helt normal.
Hvordan er dine lærere?
Tja... Miss Alvaro ville blæse på, hvis vi alle sammen døde.
Og Miss Mantel... Hun er en ondskabsfuld snerpe.
Jeg synes godt om miss Charron.
- Hun har også været syg. - Er hun tæt på din alder?
Det er vigtigt, ikke? Det synes jeg også.
- Har du haft samleje? - Ja.
Nej. Det kan jeg ikke rigtigt huske.
- Er din mor rask? - Hun har ikke smittet mig med noget.
Hvis det er det, De mener.
Synes du om din mors opmærksomhed, når du besvimer?
Jeg hader, når hun bekymrer sig om mig.
Har du haft din første seksuelle erfaring?
- Jeg gør ikke den slags. - Vil du forklare det nærmere?
Jeg sætter ikke datoer på ting.
Jeg har læst, at man virkelig er tre mennesker.
Den, man tror, man er. Den, andre ser. Og den, man virkelig er.
- Du er intelligent, ikke? - Tal ikke ned til mig.
- Tror du, at jeg gør det? - Jeg ved ikke, hvad De gør.
Jeg er... Jeg er ikke...
Gal. Det er jeg ikke.
- Din far? - Jeg kender ham ikke.
Hun drev ham på flugt. Hun suger livet ud af alle.
Har du talt med din mor om ham?
Hvad har en mand, jeg aldrig har kendt, at gøre med det her?
Har du haft uregelmæssig menses eller usædvanlige blødninger?
- Spørger De alle om det? - Kun kvindelige patienter.
Det er vigtigt at nedfælde alle dine fysiske symptomer.
Jeg ved kun, at...
Jeg... Jeg føler mig...
Jeg føler mig...
Jeg føler mig... Det...
Jeg... Det er... Jeg... Det er...
Jeg føler mig...
- Hvordan føler du dig, Lydia? - Syg.
Ingen vil høre sandheden. Det gør mig vred. Skriv det ned.
Jeg tror, at der foregår meget under den vrede.
Det banker hurtigt. Det er, som om det vil hoppe ud.
Vi er altså ikke bare letpåvirkelige. Det er virkeligt.
Konsekvenserne er virkelige, ja.
- Men det er virkeligt for dig. - Hvad skal det sige?
Det er virkeligt for os alle. Noget er helt galt.
Hvorfor ignorerer alle os?
- Vi har alle fået beroligende midler. - Ingen tror på, at vi er syge.
Mit råd: Tag ikke pillerne. Og prøv at skjule symptomerne.
Jeg er i et fremskredent stadium og har ikke særligt synlige symptomer.
- Et mere fremskredent stadium? - Jeg er mere syg, så jeg er foran.
Du accepterer bare ikke, at vi også er syge.
Nej, jeg er glad for, at I er syge. Ikke glad, men I forstår.
Mine forældre skaffer en speciallæge.
Susan. Kom nu!
Jeg vil ikke svigte jer.
"Hysterisk smitte". Det er diagnosen.
- Den vandrende livmoder. - Hvabehar?
Hysteri. Det græske ord for livmoder.
Hippokrates mente, at en dårlig livmoder forårsagede hysteri.
Opførselsnormerne skal opretholdes.
Det er en skole, ikke en psykiatrisk afdeling.
Den her generation tror, at de er så misforståede.
De skulle bare prøve at være midaldrende kvinder.
Det lyder, som om de ikke fandt noget problem.
Testene var ikke avancerede nok.
- Du nævnte vel ikke mig? - Du er ikke verdens centrum, Eileen.
Jeg skal tale med en ny psykiater. Du er nødt til at komme!
De vil stille dybdegående spørgsmål om dig.
De vil meget gerne vide, hvorfor jeg er den, jeg er.
Ved du, hvordan det er at have dig som mor?
- Tænk, at jeg blev født af dig! - Gå din vej.
Wow.
Hvad har "Skøre kule" nu gjort?
Jeg er også i et fremskredent stadium.
Din specialist forklarer det bare med kvindelige hormoner.
Men det kan jo være alt muligt, med alle mulige grunde.
Den smager metallisk.
Du er slet ikke som hende.
Du har aldrig grædt over Abbie, vel?
Nå, men jeg kom ikke for at tale med dig.
- Jeg vil tale med Kenneth. - Kenneth.
Vi er begyndt at mødes nu.
Vi har noget kørende sammen.
- Jeg ville tale med dig, Lydia... - De brød Dem aldrig om hende, vel?
- Hvabehar? - Hun hedder Abbie.
- Selv om jeg tænker på elevernes... - Vil De sige, hvad der foregår?
Vil De det?
- De er bange for mig. - Du er blot en pige.
Hvad skriver De? Det handler om mig.
De går rundt i den der. De er så...
Skolesekretæren vil personligt give din mor nyheden.
Det er for dit eget bedste.
- Jeg må desværre meddele dig... - Det kan De ikke gøre.
De kan ikke slippe af med mig. Jeg har rettigheder.
Vi takker Dem, miss Charron, for Deres uvurderlige indsats -
- og ønsker Dem alt godt i fremtiden.
Og til slut, som reaktion på de senere begivenheder -
- så er der ikke blevet fundet noget som helst i testene -
- der blev taget i skolen eller på eleverne. Vi er helt raske.
Den, som siger noget andet, videregiver falsk information.
- I slipper aldrig af med mig. - Jeg tolererer ikke den slags!
- I ved alle, at der er noget galt. - Få hende ud herfra!
Vil I ikke kæmpe for sandheden? Hvad er der sket med jer?
- Få hende ud. - Er det træghed? I sover alle sammen!
Frihed kræver bevidsthed. Dræb systemet. Det dræber jer!
Rejs jer.
Det bliver det samme for resten af vores liv.
Det samme, for resten af vores liv...
Lydia? Du bør virkelig gå.
- Frihed kræver bevidsthed. - Hvorfor vil alle af med mig?
Slip mig!
Der er noget her.
Jeg kan mærke det. Det er noget giftigt. Noget, som er galt.
Lås døren.
Stop!
- Hvad har jeg gjort jer? - "Gjort"? Du har ikke gjort noget.
Han skulle have beholdt mig på hospitalet.
- Jeg er gal. Jeg er sindssyg. - Du er ikke sindssyg, Lydia.
Du er ikke sindssyg og ikke gal. Vi er normale.
Hvis det er virkeligt for mig...
Jeg opdigtede det. Jeg har aldrig været syg.
- Hvad? Hvad med os? Vi var alle syge. - Ikke mig.
- Ingen besvimer bare. - Det var vel mig, der begyndte.
Det skete tidligt for mig, og jeg simulerer ikke den slags.
- Jeg efteraber ingen. - Alle tests var negative.
Og hvordan blev de andre så hurtigt raske?
Psykiateren talte om, at det var virkeligt for mig.
- Det er det nok ikke. - Ved du hvad, Lydia?
Det er dig, der simulerer det.
Alt er forkert.
Så...
Jeg blev bortvist.
Godt for dig.
Teenagere.
Det føles, som om man er ved at besvime. At man er døende.
End ikke du vil have mig.
Det passer ikke. Det ved du også godt.
Jeg besvimer...
Den lille død...
Væk fra hende!
Hold dig fra hende. Skrub af, for satan!
Ud af mit hus! Slip mig.
Ud af mit hus!
Gør det så. Lad være med at kigge på hende. Det er mit alvor!
Du giver mig kvalme.
Du burde blive spærret inde. Du er farlig.
Jeg glemte, at han var... min bror.
Glemte du det?
Du har ikke været syg. Men du er syg i hovedet!
Man kan ikke stole på nogen mand.
Jeg ved, at han forlod dig, men du må have stolet på ham engang!
- Du fik da to børn med ham. - Et.
- To. Jeg er her altså også. - Et.
- To! - Jeg kan godt tælle.
- Hvad? - Du er ikke hans.
Så derfor stak han af.
Hvis er jeg?
- Glem det. Det er historie. - Det er min historie.
Hvem er han? Lever han endnu?
Sig det så.
Er der noget galt med ham?
Det var der, ikke sandt?
Hvad er der galt med mig? Hvem er jeg?
Han kom fra skyggerne.
Hvad?
Og så...
Dig.
Mener du...?
Blev du...?
Blev du...? Er jeg...?
Og jeg ligner ham. Ikke sandt?
Jeg er vokset op, og jeg har lignet ham.
Jeg vidste altid, at der var noget galt. Nu ved jeg det!
Det var mig. Det har altid været mig!
- Jeg skulle aldrig have sagt det. - Nu kender jeg da sandheden.
"Egen, tæret af tidens tand."
Lad os mødes der den samme dag hvert år for resten af livet.
Den samme dag...
Abbie!
Jeg føler mig så fri!
Lydia. Lydia, skat. Vær sød at komme ned.
Se på mig, mor. Se på mig!
- Se på mig! - Nej, skat.
Lydia, vær nu sød at komme ned.
Vi kan tage ud til havet.
Det ville være rart. Der har vi aldrig været.
Jeg føler mig så virkelig.
Jeg føler mig så vågen, fri!
Så bevidst...
Lydia...!
Abbie!
Der er intet galt med dig.
"At fødes betyder blot at sove og at glemme."
"Sjælen, vores livs stjerne, har dvælet andetsteds."
"Og den kommer langvejs fra."
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Tage Visholt www.btistudios.com