www.HoundDawgs.org
Det var en gång På äng, i lund och flod.
När jorden och dess alla ting Var klädda i ett himmelskt ljus.
Men drömmens härliget och friskhet Är inte som de varit fordom.
Vart jag än ser Om så natt eller dag.
Det som jag har sett kan jag inte längre se.
Hallå där.
- Vad är det? - Inget.
Fjärilar i magen.
God morgon, miss Mantel.
Sätt er!
Vänd dig framåt, Abigail.
I skolans regelverk står, som du mycket väl vet -
- att kjolen inte får vara längre än 5 cm från golvet när man står på knä.
Upp!
Och de där är emot reglerna!
Sluta spela pajas!
Det kommer du ingenvart med, Abigail Mortimer.
Ett ägg är en cell. Det har en cellkärna och ett membran.
När gulan växer till, så brister follikeln.
Om ett blodkärl berör stigma, kan en liten bloddroppe uppstå i äggulan.
- Det är orsaken till blod i ägg. - Kom ägget eller hönan först?
Ägget är fortfarande en gåta för forskarna.
Det är komplext. Det är ett litet, ordnat nav av liv.
Hon brukar gå så här...
Hon kilar fram i korridoren. "Abbie, vänta!"
Vad är det i den här?
Jag hade samma hårfärg som du förr.
- Har jag berättat det? - Nej, mrs Lamont.
Kom igen, du har hört det massor av gånger.
Tack Abbie, du är en ängel.
Titta, bara!
- Tänk, vad den har sett. - "Eken som har tärts av tidens tand."
Vi borde träffas här samma dag varje år i resten av våra liv.
Månen hyser sådan glädje.
Hon ser runt sig när himlen är klar.
Vatten en stjärnklar natt Är vackert och ljust.
Det var en gång På äng, i lund och flod.
När jorden och dess alla ting Var klädda i ett himmelskt ljus.
Men drömmens härlighet och friskhet Är inte som de varit fordom.
Vart jag än ser Om så natt eller dag.
Det som jag har sett Kan jag inte längre se.
Regnbågen syns, drar sin kos Och ljuvlig är en ros.
Månen hyser sådan glädje Hon ser sig runt när himlen är klar.
Vattnet en stjärnklar natt Är vackert och ljust.
Lite mindre emfas, tack.
Solskenet är en ljuvlig förlossning.
Men jag vet Att vart jag än går.
En härlighet lyser från jorden.
Då så.
När den är helt inne, så för du in den andra och drar ut båda två.
Så där!
Som du vet, så är jag oskuld.
Än sen? Oskulder kan använda dem.
I alla fall. Nu pratar vi om dig. Visst har du mist den, Abbie?
Han hade en bil. Vad kan jag säga?
Jag fattar inte.
Blunda, stäng munnen.
Man förs nån annanstans.
Abbie?
Det är därför du är uppriven.
Men... Det är omöjligt.
Han drog ut den i förväg. Han sa att det var katolskt.
Ja, vi vet. Det har ringt in.
Ledsen, men jag har inte hittat på reglerna.
Berätta det inte för nån, men vi tror att jag är med barn.
De blir som galna.
Jag har inte sett dig på ett tag, Abbie.
Jag har haft fullt upp, "Kenneth inte Ken".
Det ser så ut.
Det är din tur att gå till tvättomaten.
Ja ja, Knäppskalle. Bli inte alldeles till dig nu.
Abbie. Kan du ta några saker från tvättkorgen?
- Sluta. - Okej.
Jag har varit ett ägg. Nu har gjort ett ägg.
- Vi har faktiskt ägg när vi föds. - Jag mår så illa.
Det sliter på en att vara gravid. Titta på våra mammor.
Du har alltid tyckt illa om din mamma, eller hur?
Jag? Morty?
Hon har tyckt illa om mig ända sedan jag blev till.
- Gin och en strumpsticka. - Ja.
Jag har absolut blivit större. Det är jättejobbigt.
- Du har förändrats. - Bjöd vi in dig också?
- Så du slappnar av, Knäppskalle. - Jag vill inte vara slapp.
Skönt...
"Allt levande tjänar Jorden. Allt som dör, tjänar månen."
Vet du att jag är med barn?
- Hon berättar för alla! - Är du i knipa?
Vi får ägna oss åt "magick", stavat med K, för att fördriva det.
- Jag kan en trollformel. - Det brukar ju funka...
Folk tror att det är nåt ont, men "ockult" betyder bara "dold".
Om vi ska se mer praktiskt på det...
Lite ansträngande motion kan få bort det.
- Kom, så dansar vi. - Ja. Var då?
Inte långt bort.
Kom... Jag vill att du ska komma...
Kom till mig... Kom till mig!
"Lammet"...
Den här situationen har gjort dig så nyckfull.
Förlåt. Jag vet inte vad som flög i mig.
Men... Du är...
- Du vet allt och... - Och vice versa!
Det betydde ingenting, jag lovar.
Det är bara Kenneth.
Han snackade om kärlekens lagar. Fri kärlek.
Du berättade allt för Susan.
Jag ville se chocken i hennes lilla oskyldiga ansikte.
Jag har nog kissat på mig...
Du kanske får missfall.
Nej, det är bara lite... Du vet.
Han sa att "orgasm" heter "lilla döden" på franska.
Det är så det känns. Om man har en kille inuti sig och allt stämmer.
Det känns som om man svimmar. Dör...
Abigail Mortimer och Lydia Lamont.
Kvarsittning.
Under kriget klarade jag alltid att komma i tid.
Till och med när de fällde V -1 bomber.
En dag kommer du att inse -
- att t.o.m. du, Abigail, tillhör det förgångna.
Vad tar du dig till?!
Gå och hämta en mopp, Janet!
Det vore synd att kasta den.
Tycker du att den smakar... metalliskt?
Så var det för min mamma när hon väntade barn.
Jag har inte sagt nåt.
Enligt Lydia, så har min kropp blivit en situation.
Vi ska snart ta itu med situationen.
- Ni ska väl inte ta bort det själva? - Vi har kontroll.
- Ni vet väl att det är lagligt nu. - Inte för vår sort.
Abbie?
Nu ni lära er de här recepten utantill.
- Kan vi inte ta en dikt, miss Mantel? - Nej.
Jag kommer strax tillbaka.
Hennes andedräkt stinker.
Hon har aldrig fått mer uppmärksamhet än när du spydde på henne.
Hon har aldrig levat.
"Köttfyllda pajknyten är goda och ger omväxling från...
Jag tänker på om jag ska behålla det.
Jag vet att du inte vill ha det.
Jag ska låna läkarböcker på biblioteket. Inget kan gå fel.
- Jag vet. Jag känner så, bara. - Man kan inte lita på känslor.
Vi är inte barnungar längre, Lammet. Vi måste leva ute i världen.
- Ja, och du står i centrum. - Vadå?
Allt det här hände för att han hade en bil.
Och varför i helvete Kenneth? Han är min bror.
Varför är det så viktigt att göra det för dig? Jag fattar inte.
Jag mår så illa.
Jag kan inte koncentrera mig, miss Mantel. Jag mår så dåligt.
Det är väl ändå höjden...
Jag vill inte spilla min tid på sånt här. Ut, ut!
Snälla, säg nåt! Det kommer alltid att vara vi.
Vad ska jag säga? Du vet säkert bäst.
- Du är t.o.m. lojal med min mamma. - Var inte sån!
Jag vet att hon är hemsk. Jag vill inte bråka.
Erkänn. Du tror att det är slut mellan oss. Säg det!
Du blir påsatt och jag är inte rätt längre!
- Jag känner... - Du och dina känslor!
Miljontals kvinnor har fått barn,. Det är inget unikt.
Det tillhör livet, inget annat.
Abbie?
Abbie? Abbie!
Det är Lammet. Det är Lydia, kom igen Abbie!
Hjälp! Snälla, hjälp mig nån! - Kom igen, Abbie!
Sluta larva dig, Abbie! Sätt dig upp! Det kommer nån, det är ingen fara!
Miss Mantel, hon håller nog på att få missfall!
Hon behöver luft.
- Abigail. Abigail! - Ring på ambulans!
Abbie...
Abbie!
Abbie är död.
Det är sant.
Hon är död.
- Hon gjorde väl inget dåligt? - Hon är död.
Det var väl inte... knark?
- Det var en naturlig död. - Naturlig? Abbie är ju ung.
Hennes stackars mamma...
Kapplöpningen till månen är avgjord. Nu över till Julian Pettifer.
För de flesta, verkar människans rymdresa...
Med sorg och bestörtning tillkännager vi Abigail Mortimers död.
Abigail, Abbie, var en ovanligt charmig flicka.
Hon var så full av liv.
En begåvad och populär elev med en lovande framtid.
Lärare har lovordat henne och sagt att hon var en engagerad elev.
Hon var fylld av energi.
Och pålitlig.
Hennes frånfälle är en stor förlust för oss alla.
Vi ska minnas henne som en trogen vän som njöt av konst och poesi.
Och hon grundade Den alternativa skolorkestern.
Abbies liv var rikt och lyckligt.
Och vi kommer att minnas henne med respekt och ömhet.
Till minne av henne har vi beslutat att grunda -
- Abigail Mortimers poesipris för femteårselever.
Miss Fanshawe kommer nu att anföra den icke -konfessionella bönen.
Låt oss nu minnas Abigail under en tyst minut.
Du var en så god vän till oss alla.
För Abbie Mortimer dog de goda först. Wordsworth, hon tyckte om honom.
- "En härlighet lyser från jorden." - Hon var vacker.
Du är där uppe, med änglarna.
Hon hade blivit en jättebra mamma.
Jag kommer för sent, miss Mantel.
Drömmens härlighet och friskhet.
Det är inte längre som fordom.
Vart jag än ser Om så natt eller dag.
Det som jag har sett...
Abbie?
Åh, det är du.
Du svimmade.
Vänta...
Jag minns inte så mycket.
Men nu... Jag har aldrig känt mig så sjuk.
Jag vet hur det är, Lammet. Jag mår uselt, om jag inte sa det.
Jag hade... den där känslan.
Ja...
Jag minns inget före eller efter.
Jag kände mig bara yr...
Då ser vi att en skiva kaka ger nog med energi för att gå 1,6 km.
Och vi ser hur en förbränningsmotor fungerar.
Till sist återstår bara lite renad argongas av bränslet.
I gasen finns några få radioaktiva atomer där neutriner ingår.
Sedan mäter man radioaktiviteten i hans laboratorium. Man har redan...
Vi borde träffas här samma dag varje år i resten av våra liv.
Hur var det tillsammans med henne?
Hon var helt unik.
Som...
En krigardrottning.
Hur blir min framtid?
Kan nån gå ut och handla?
Jag blir livrädd för hans vapen, för kärnvapenkrig.
Jag tror att det här kan vara ett tecken som pekar mot framtiden...
Tänk om vi sa: "Vi kommer aldrig att gå och handla mer åt dig."
Då skulle du bli tvungen att gå ut i den verkliga världen.
Hur länge sen var det du gick ut, mamma?
Vad är det du är så rädd för?
Kom, Knäppskallen...
Titch. Vad är klockan?
Jag måste ha glömt att dra upp den.
- Vem vet vad klockan är? - Den fungerar inte.
- Susan? - Den har stannat.
Det är en slump.
Susan, hämta vatten.
Gwen. Kan du läsa högt?
"Darrande och förbluffad sa han: 'Herre, vad ska jag göra?'."
"Och Herren sa till honom"...
Gwen?
Gwen, om du...
Det är bara några neurotiska typer.
Lugna er. Om vi tar in läkare så blir vi utskrattade.
Det är flickor som skämtar, som spelar teater.
- Vi lade läskpapper i skorna. - Varför då?
Då sugs blodet från huvudet så att man svimmar.
Alla verkar så drömska nuförtiden.
Oj, Sjuklingen.
Och Surpuppan!
De sjuka tjejerna.
Är du säker på att du orkar gå till skolan?
Susan?
Då så, nu går vi!
Vi får inte komma för sent.
Titta hur man blir om man inte har nån utbildning.
Lugn, miss Charron har bara svimmat.
Sätt dig på din plats, Lydia!
Fortsätt, miss Fanshawe.
Jag känner mig ynklig.
Jag skulle kunna uttala en trollformel.
Jag tror inte på magi, som du vet. Jag är rationalist.
- Rationalist? Det undrar jag allt. - Jag vet själv hur jag tänker.
Vad handlar det här om då, Knäppskallen?
Det handlar inte om nånting.
Titta här. Den här löper genom heden och under er skola.
Leylinjer, de har en viss energi.
Den är helig, sublim...
Öppna fönstren!
Vad är det som händer, Lydia?
- Hon... Hon var så... - Jag vet.
Jag vet.
Lydia?
Jag vet inte vad som händer.
Miss Charron svimmade. Det händer inte bara oss.
- Varför är inte du sjuk, Titch? - Vet inte.
Vad det än beror på, Titch, så är du immun.
- Titch tror inte på oss. - Varför tar inte Alvaro hit läkare?
- Hon är ju så världsvan... - Men det är hon ju.
Det är hon som tror att ni bara låtsas.
Jag vill ogärna vara kritiskt, men det här har inte skötts så bra.
Somliga vill bara gömma huvudet i sanden.
Det har varit en svår tid, jag vet. Förslösa inte dina möjligheter.
Vill du ha ledigt från skolan, Lydia?
Nej.
Man har uttryckt en viss oro.
- Du påverkar andra genom vad du gör. - Jag gör ingenting.
Jag vill att dina föräldrar... Din mor, att hon kommer till mig.
Så där ja.
- Adjö! - Adjö.
Vet du inte att det är helt ute med tuperat hår, mamma?
Miss Alvaro vill träffa dig.
Jag tror att det finns i mina officiella papper att min far stack.
Eller ska jag säga "flydde"?
Ska jag boka en tid när du kan komma?
På måndag?
Tisdag?
Nån dag under veckan?
Vad har du gjort?
Inget.
Carl Jung skrev om förändringar hos dominanta funktioner i psyket -
- som medför långsiktiga förändringar i det kollektiva omedvetna.
Gamla hemligheter kommer upp till ytan.
- Jag vet inte varför jag skakar. - Dansar du?
Du skrattar åt mig! Jag också, men det är inte roligt, Kenneth.
..."Upp till ytan och upplöses i mänsklighetens medvetande."
"Och där göder de evolutionens frö."
Din fullkomliga salighet, jag känner den. Jag känner allt...
Era tokiga häxor!
Titta inte på mig!
Ställ dig upp.
Du får inte fraternisera med nån av de här flickorna.
- Men, miss Mantel... - Inga men!
Du ska vara tyst i korridorer och gemensamma utrymmen.
Du ska inte vara med på samlingar och du ska ha gymnastik ensam.
Ta på dem, nu!
De stinker.
Absolut tystnad, tack!
Man ska kunna höra en knappnål falla.
Vi är glada över att mrs Maud Leece från Stockshires Kvinnoklubb är här.
Hon ska hålla ett föredrag under rubriken "Olyckor i hemmet".
God morgon. Hur många av er flickor känner till vad Kvinnoklubben gör?
Då så. Jag har med mig broschyrer som kan delas ut efteråt.
Som miss Alvaro berättade, så ska jag tala om olyckor i hemmet.
Tyvärr är hemmet den plats där det sker flest olyckor.
- Flickor! - Det kan vara brännskador eller...
Det här är ändå höjden!
Jag ber verkligen om ursäkt.
Allt som lever tjänar Jorden. Allt som dör tjänar månen.
Allt som lever tjänar Jorden.
- Allt som dör... - Nu, flickor...
Nu ska jag tala med er om djävulen. Djävulen kan ta sig in på många vis.
Så ni måste sitta med benen i kors.
Säg åt honom...
Så...
Olyckor i hemmet. I hemmet...
- Jag har med mig broschyrer. - Visa oss provsvaren.
Hämta nån!
Jag har ingen snygg kappa.
Kom igen, mamma. Gör det för min skull.
För min skull.
Jag ska ta med mig saker hon kan behöva.
Det är en bra idé.
Varför kan du inte bry dig?
Gör du det, då?
De har stängt skolan!
- Kenneth, inte Ken. - Du är hennes bror.
- Nu tror du väl på att nåt är fel. - Allt det här måste väl bero på nåt.
Det är vi mot dem, Titch.
Titta inte på mig så där! Du får mig att känna att jag hittar på det här.
Om det är så du känner, så.
Jag vet inte. Uspensky sa ju...
- "Frihet kräver medvetenhet." - Det låter så enkelt.
Allting handlar om hur man uppfattar saker.
Ibland undrar jag vem du ser när du tittar på mig.
Jag ser min vän, Lydia.
Och jag ser en kraftfull personlighet.
"Kraftfull"?
Ingen vet längre vem jag är.
Hurdan jag egentligen är.
Vad det är jag vill göra.
Jag vill berätta, att jag är utskriven. De flesta andra också.
- Hittade de inget fel? - Bara...
Alla mina provsvar var bra.
Det är underbart.
Stackars Abigail Mortimer.
Hon trodde att hon visste allting. Den lilla naiva flickan...
Abbie och Lydia, de stod varandra så nära.
Vilka kjolar!
Lydia...
Rubbad? Hon går vidare i livet.
De unga gör alltid det.
Jag beklagar att vi måste avskeda er.
Det gör inget. Det går bra.
Jag började bli lite...
Hursomhelst. Jag har ju min konst.
Tänker ni föda det?
Jag trodde inte att ni skulle vara så förstående. Jag är ju inte gift.
- Det var inte jag heller. - Menar ni...?
I strid mot allas uppfattning, så har jag aldrig varit nunna.
Nej. Jag tänkte säga, att ni har fött barn.
- Få se nu, Susan... - Susie.
Finns det nån särskild vän som du ser upp till, beundrar?
Vem var först bland dina jämnåriga med att få symptom?
Om du inte vill prata om det, så säg bara till.
- Finns det någon sjukdom i släkten? - Min kusin får kramper.
Har du sett ett krampanfall?
När du fick symptom för första gången, hade det hänt nåt då?
Prov, nån som var sjuk, ett dödsfall?
Om jag var en fluga på väggen hemma hos dig, vad skulle jag se, Janet?
Bara en vanlig familj. Vanlig, normal.
Dina lärare, hurdana är de?
Ja... Miss Alvaro skulle strunta i om vi dör allihop.
Och miss Mantel, hon är en elak nucka.
Jag tycker om miss Charron.
- Hon har också varit sjuk. - Är hon i din ålder?
Det är viktigt. Det tycker jag också.
- Har du haft samlag? - Ja.
Nej. Jag kommer inte riktigt ihåg.
- Din mamma, är hon frisk? - Hon har inte smittat mig.
Om det är så ni menar.
Tycker du om när din mamma ger dig uppmärksamhet när du svimmar?
Jag avskyr om hon blir orolig för mig.
Har du haft din första sexuella erfarenhet?
- Jag gör inte sånt. - Kan du utveckla det?
Jag tänker inte på datum för saker.
Jag har läst att en människa egentligen är tre människor.
Den man tror att man är, den som alla andra ser och den man verkligen är.
- Du är en intelligent flicka. - Tryck inte ner mig.
- Tycker du att jag gör det? - Jag vet inte vad ni gör.
Jag är... Jag är inte...
Galen. Jag är inte det!
- Din far? - Jag känner honom inte.
Hon fick honom på flykt. Hon tar död på allt liv hos alla.
Har du pratat med din mor om honom?
Vad har en man jag aldrig har känt att göra med det här?
Har du haft oregelbunden menstruation eller rikliga blödningar?
- Frågar ni alla det? - Bara kvinnliga patienter, förstås.
Det är viktigt att ha en journal över alla dina fysiska symptom.
Jag vet bara, att...
Jag... Jag känner mig...
Jag känner mig...
Jag känner mig... som om...
Jag... Det är... Jag... Det är...
Jag känner mig...
- Hur känner du dig, Lydia? - Sjuk.
Ingen vill höra sanningen. Det gör mig arg, skriv det!
Jag tror att det finns mycket som pågår under din ilska.
Det slår så fort. Det är som om det skulle hoppa ut.
Jag är arg på att alla tror att vi är överspända. Det här är verkligt!
Konsekvenserna är verkliga, ja.
- Men det här är verkligt för dig. - Vad ska det betyda?
Det är verkligt för oss alla. Nånting är allvarligt fel!
Varför avfärdar alla oss?
- Han har ordinerat lugnande åt alla. - Ingen tror på att vi är sjuka.
Mitt råd är, ta inte tabletterna. Och dölj symptomen.
Jag, som är i ett mer framskridet skede, har ganska vaga symptom.
- I ett mer framskridet skede? - Jag är sjukare, så jag ligger före.
Du vägrar bara acceptera att vi också är sjuka.
Nej! Jag är glad att ni är sjuka. Inte glad, men ni fattar.
Mina föräldrar får ordna med en specialistläkare.
Susan! Kom igen!
Jag tänker inte svika er.
"Hysterisk smitta", så lyder diagnosen.
- Den vandrande livmodern. - Hur sa?
Hysteri, från grekiskans ord för livmoder.
Hippokrates trodde att störningar i livmodern orsakade hysteri.
Uppförandenormerna måste efterlevas.
Det här är en skola, inget mentalsjukhus.
Den här generationen, de tror att de är så missförstådda.
De skulle bara veta hur missförstådda medelålders kvinnor är.
Det låter som om de inte hittade nåt fel.
Proverna var inte tillräckligt avancerade.
- Du sa väl inget om mig till dem? - Du är inte världens centrum, Eileen.
Jag ska träffa en ny psykiater. Du lär bli tvungen att komma!
De lär ställa ingående frågor om dig, vet du.
De är väldigt intresserade av att veta varför jag är som jag är.
Har du nån aning om hur det är att ha dig som mamma?
- Det är orättvist att jag blev född! - Låt mig vara ifred!
Wow.
Vad har Knäppskallen tagit sig till nu?
Jag är också i ett framskridet skede.
Din specialist lär bara förklara allt med kvinnliga hormoner.
Men det kan ju vara allt möjligt, av alla möjliga skäl.
Det smakar metalliskt.
Du är inte alls lik henne.
Du har väl aldrig gråtit över Abbie, eller hur?
I alla fall, jag kom inte för din skull.
- Jag ville träffa Kenneth. - Kenneth.
Vi har börjat träffas nu.
Vi har verkligen nåt ihop.
- Jag ville träffa dig Lydia, för... - Du tyckte aldrig om henne.
- Hur sa? - Hon heter Abbie.
- Trots mitt engagemang i elevernas... - Ni tänker väl tiga om vad som pågår?
Eller?
- Ni är rädd för mig. - Du är bara en flicka.
Vad skriver ni? Det handlar om mig.
Ni går runt i den där. Ni är så, ni är så...
Skolsekreteraren ska besöka din mamma i dag och berätta nyheten.
Det blir bäst så, Lydia.
- Tyvärr måste jag meddela dig... - Ni kan inte göra så.
Ni kan inte få bort mig. Jag har rättigheter!
Vi tackar er miss Charron, för era ovärderliga insatser -
- och vi önskar er all lycka i framtiden.
Till sist, med tanke på den senaste tidens händelser -
- så vill jag säga att absolut ingenting har synts på proverna -
- som tagits i skolan eller på eleverna. Vi anses fullt friska.
Den som påstår nåt annat förmedlar falsk information.
- Ni kommer aldrig att bli av med mig. - Jag tolererar inget sånt i skolan!
- Ni vet allihop att nåt är fel. - Ta ut henne!
Ska ni inte kämpa för sanningen? Hur nedtryckta är ni?
- För ut henne! - Är det tröghet? Ni sover allihop!
Frihet kräver medvetenhet! Döda systemet, det dödar er!
Stå upp!
Allt kommer att vara likadant, hela livet...
Likadant, hela livet...
Lydia? Du borde verkligen gå.
- Frihet kräver medvetenhet. - Varför vill alla få bort mig?
Släpp mig!
Det finns nåt här!
Jag känner det, det är nåt giftigt, nåt som är fel!
Lås dörren!
Sluta!
- Vad har jag gjort med er? - "Gjort"? Du har inte gjort nåt.
Han borde ha hållit mig kvar på sjukhuset.
- Jag är knäpp, jag är galen! - Du är inte galen, Lydia!
Du är inte knäpp, inte galen! Vi är normala.
Om det är på riktigt för mig...
Jag har låtsats. Jag har aldrig varit sjuk.
- Men vi, då? Vi har alla varit sjuka. - Inte jag!
- Alla är sjuka. Ingen svimmar bara. - Det var jag som började.
Jag drabbades tidigt och jag lovar att jag inte bluffar.
- Jag är ingen som härmas. - Alla prover var negativa.
Och hur kunde de andra bli bra så fort?
Psykiatern pratade om att det var verkligt för mig.
- Det är det nog inte. - Vet du vad, Lydia?
Det är du som är bluffen.
Allting är fel.
Så...
Jag har blivit relegerad.
Tur för dig.
Tonåringar...
Det känns som om man svimmar, dör...
Inte ens du vill ha mig.
Det är inte så. Det vet du.
Jag svimmar...
Den lilla döden...
Låt bli henne!
Låt bli henne! Ut ur mitt hus!
- Ut ur mitt hus! - Släpp mig!
Ut ur mitt hus!
Se, så! Sluta titta på henne, jag menar allvar!
Du äcklar mig.
Du borde bli inlåst. Du är farlig.
Jag glömde... att han är min bror.
Glömde du?!
Du har inte varit sjuk. Men du är sjuk i huvudet!
Man kan inte lita på nån man.
Jag vet att han lämnade dig, men du måste ha litat på honom nån gång!
- Du fick ju två barn med honom. - Ett.
- Två. Jag finns faktiskt också. - Ett.
- Två! - Jag kan räkna.
- Vadå? - Du är inte hans.
Så det var därför han stack.
Vems är jag?
- Glöm det, det är historia. - Det är min historia!
Vem är han? Lever han fortfarande?
Du måste berätta det!
Är det nåt fel på honom?
Det var det, eller hur?
Vad är det för fel på mig? Vem är jag?
Han kom från skuggorna.
Vadå?
Och han...
Du.
Menar du...?
Blev du...?
Blev du...? Är jag...?
Och jag liknar honom, eller hur?
Jag har vuxit upp och jag har liknat honom.
Jag har alltid vetat att nåt är fel. Nu vet jag!
Det var jag! Det har alltid varit jag!
- Jag borde aldrig ha sagt nåt. - Jag är glad att jag vet sanningen.
Eken som har tärts av tidens tand.
Vi borde träffas under den samma dag varje år i resten av våra liv.
Samma dag...
Abbie!
Jag känner mig så fri!
Lydia. Lydia vännen, var snäll och kom ner.
Titta på mig, mamma! Titta på mig!
- Titta på mig! - Nej, vännen!
Snälla Lydia, kom ner!
Vi kan åka till havet.
Det vore roligt. Vi har aldrig varit vid havet.
Jag känner mig så verklig.
Jag känner mig så vaken, fri!
Så medveten...
Lydia...!
Abbie!
Det är inget fel på dig.
Att födas betyder bara Att somna och att glömma.
Själen hos oss, vårt livs stjärna, har haft sitt fäste annorstädes.
Och den kommer ur fjärran.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Översättning: Maria Kott www.btistudios.com