SARJAKUVIA
HYVÄÄ SYNTYMÄPÄIVÄÄ
DAWGS - www.HoundDawgs.org
- Isä, tein tämän kukan sinulle. - Kiitos.
Juuri sitä tarvitsin.
Älä edes ajattele syöväsi vielä sitä kakkua, Clio.
- Ole kiltti! - Kiitos.
Onko äitiä näkynyt?
- Ei. - Ei.
Varohan, mailapoika.
Älä pamauta ketään päähän. Kas niin.
Voisiko joku aikuinen vahtia heitä?
Meanne, oletko nähnyt Charlieta?
En näe mitään.
Juhlat ovat ulkona. Tuo viitta ei ole sinun. Tunnen vanhempasi.
En halua lapsia kanssasi.
Se ei ole mitenkään sinun vikasi, minä vain...
- Oletteko nähneet Charlieta? - Kuka on Charlie?
Hauskoja juhlia.
Charlie?
Odota.
Tämä ei ole sitä, mitä luulet.
Luulen, että harrastitte seksiä.
Sitten tämä on sitä. Mutta sinä ajoit minut tähän.
Olin vain etsimässä tulitikkuja.
- Minun pitänee lähteä. - Ei, jää tänne.
- Haluan sinun jäävän. - Haluaisin lähteä.
- Mitä jos lähtisit? - Ei hän ole lähdössä.
Voisiko hän edes pukea paidan päälleen?
Ei tässä ole kyse hänestä.
Ei olekaan, vaan meistä,
mutta olisi mukavampi, jos hänellä olisi paita.
Haluatko pukea paidan päällesi?
Kas noin. Onko parempi?
Ei tietenkään. Paljon pahempi.
Aivan sama.
Lakkaa katselemasta.
Mitä tapahtui? Mehän olimme onnellisia.
Olimmeko me sinusta onnellisia?
Onnellisuus ei ole kestävä olotila.
Näetkö, mitä tarkoitan?
Rauhoitu.
Hänen on varmaan vaikea käsitellä tätä yhtäkkiä.
Turpa kiinni.
Tiedän, että olet vihainen, mutta minä vain yritän auttaa.
Saat kohta turpaasi.
Ole kiltti, äläkä tee niin.
Alakerrassa on lapsia.
Voi luoja.
- Ei, ei. - Varovasti, Will.
Rauhassa.
Päästä irti!
Kädet irti käsistäni!
Rauhoitu.
Lapset taitavat olla...
- Rauhoitu. - Antaa olla.
Päästä irti. Haluan lyödä sinua!
En tee sitä ennen kuin rauhoitut.
Unohda se, Will. Se on ohi.
Mikä on ohi?
Meidän juttumme.
Meidän juttumme? Noin vain?
Ei se noin vain tapahtunut.
Meillä on lapsia.
Älä sotke heitä tähän.
Miten niin sotke heitä?
Heillä on alakerrassa synttärit.
Oman elämän muuttaminen vaatii paljon rohkeutta.
Ihailen urheuttasi.
Älä ole katkera. Se ei sovi sinulle.
"Älä ole katkera"?
Mitä minun sitten pitäisi olla?
Rakastan sinua.
Mikä sitten on ongelmana?
Ongelma on se, etten rakasta elämääni.
Olen pahoillani.
Olet pahoillasi?
Minäkin olen.
- Oletko sinä? - Olen.
Vuotta myöhemmin...
Kuka haluaa kakkua?
- Puhalletaan kynttilät. - Minä.
Pienen pieni pala teille.
Uskomatonta, että olette kuusivuotiaita. Vasta eilenhän olitte viisi.
Eilen olimmekin.
Tiedät, mitä tarkoitan.
Kuka haluaa lahjoja?
- Minä! - Minä!
Hyvä on.
Minulla on teille iPadit. Eivät ne iPadeja ole.
Juokse.
Hei.
Hei, Charlie, miten voit? Olemme puistossa.
Miten tytöt voivat?
- Tein heille leijat. - Selvä.
Tein ne itse.
Ei, tiedäthän...
Ei, tein ne itse.
Kyllä, ne lentävät.
Kyllä ne tavallaan lentävät.
Toivottavasti ei haittaa, että tytöt pyysivät jäämään vähän pidemmäksi aikaa.
Hyvä on.
- Oletko varma, että se sopii? - Olen.
Tuon heidät takaisin ennen nukkuma-aikaa.
Älä syötä heille pizzaa.
Kiitos paljon.
Äitinne pyysi, että pitäisin teitä hieman pidempään.
Kuulostaako hyvältä?
- Hei. - Hei, Gary.
Tytöt.
- Hei, Gary. - Hei, Gary.
Haen Charlien. Charlie!
- Voitte mennä sisään... - Hei, tytöt!
Hei. Hyvää syntymäpäivää!
Nuo ovat todella siistejä. Näyttäkää Garylle leijanne.
Nuo ovat mahtavia.
Hauskaa viikkoa, tytöt.
Onko hänen pakko avata ovi?
Hän luuli sinua ruokakuskiksi.
Ei yllätä.
- Voimmeko puhua? - Toki.
Ei tänään. Huomenna? Keskipäivällä Ted and Honeyssa. Tarjoan keksin.
Oletko kunnossa?
Keskipäivä sopii. Hei sitten tytöt, rakastan teitä.
Hei vain, isä, rakastamme sinua.
Haluan vain olla yksin.
Hei, olet yksinäinen.
Anteeksi, että olen myöhässä.
- Lupasin tarjota keksin. - Ei tarvitse.
- Minä lupasin. - Ei tarvitse.
Minä lupasin.
- Kaurasuklaakeksi. - Sanoin, ettei tarvitse.
- Se on suosikkisi. - Minä en...
- Ota. - Yritän luopua sokerista.
- Se on suosikkisi. Puraise. - Yritän...
Kiitos.
Miten töissä sujuu?
Opettajana? Hyvin. Hyvä tekosyy vältellä kirjan tekoa.
- Sinun pitäisi tehdä molempia. - Tiedän.
Olen yrittänyt toipua isosta erosta.
Minä voin hyvin, kiitos kysymästä.
Miten sinä voit?
Käyn improtunneilla.
Hauskaa.
- Miksi se on hauskaa? - Ei, tarkoitan vain...
Eikö improtuntien pitäisi olla hauskoja? En tiedä siitä juuri mitään.
Siinä on paljon muutakin kuin hauskuus.
Garyn mukaan minulla on paljon piilolahjakkuuksia.
Niinkö? Kai sinulla sitten on.
Gary haluaa mennä naimisiin.
- Mitä? - Tiedän, hullua.
En tiedä vieläkään, miten suhtautua.
Mitä sanoit hänelle?
En tiedä, harkitsen yhä asiaa.
Luulin, ettet halunnut mennä naimisiin.
Tiedän.
Sanoit, että se on varmin tapa pilata suhde.
Ei naimattomuuskaan tuntunut toimivan.
Oletko tosissasi?
Tiedän, että tämä tapahtuu yllättäen,
mutta jos minä teen tämän, haluaisin sinun tukesi.
Luulin, että harkitsit vielä.
Niin harkitsenkin.
Harkitsetko sitä paraikaa?
Olen raskaana.
Jopas.
Onko se hänen?
- Totta kai on. - Kunhan kysyin.
Haluan vain, että rinnallani on joku, kun olen vanha ja ällöttävä.
Olisin ollut rinnallasi.
Älä.
Luulen, että minun pitää lähteä.
- Miksi? - En tiedä.
Se vain tuntuu oikealta teolta.
- Will. - Niin?
Ota tuo keksi.
Mahtavaa.
"Miksi elämä on niin syvältä?"
Onko mietteitä?
Ihmiset ovat itsekkäitä ja pikkumaisia.
Mahtavaa intohimoa, mutta ei.
Ei se ole.
Ei, elämä on syvältä, koska exäni jätti minut jonkun monologistin takia,
joka saattoi hänet raskaaksi ja kosi häntä.
Gary näkee tyttäriäni enemmän kuin minä.
Hän asuu entisessä talossani.
Hän valtaa koko perheeni,
kun minä tulen keskenäni toimeen yksiössä Astoriassa.
Oletteko käyneet Astoriassa?
Ehkä kerran jossain bileissä.
Niin, kerran.
Mikä on monologisti?
Kuin koomikko ilman vitsejä.
- Onko sellaisiakin? - On kyllä.
MacArthur Foundationin mukaan sellaisia on.
Hän pitää varmaan nytkin monologia tyttärilleni.
En tajua.
Liittyykö tämä mitenkään sarjakuviin?
Miksi olemme täällä?
Oppiaksemme?
Olet liekeissä, Paul. Oppiaksemme. Mitä yritämme oppia?
Tarinankerrontaa.
Miksi jonkun pitäisi edes kertoa tarina?
Koska...
Teit sen taas. Onko muita?
Ymmärtääksemme itseämme paremmin.
Kuulostaa hyvältä,
mutta jos tuo on ainoa syy, miksemme mene vain terapiaan?
- Koska terapia on typerää? - Niin.
Ehkä se on typerää.
Voinko mennä kotiin?
Pidetään tauko.
Loistavia vastauksia, kiitos.
- Hra Henry? - Niin?
- Oletteko kunnossa? - Olen kyllä.
Elämäni vain on kamalaa.
Kyllä se on joskus ohi.
En halua vaikuttaa oudolta,
mutta haluaisitteko tulla luokseni syömään?
Kiitos paljon...
- Kat. - Niin, Kat.
Mukava tarjous, Kat.
Mutta me emme saisi tapailla opiskelijoita.
Voi luoja, ei.
Ei todellakaan. Luulitteko, että pyysin teitä treffeille?
- En. - Voi luoja.
En todellakaan.
En ikinä tekisi sellaista. Todella ällöttävää.
En ikinä, ikinä tekisi niin.
En minä mikään elefanttimies ole.
Tiedän, olette vain niin vanha.
Miksi sitten pyysit minua illalliselle?
Koska haluan, että tapaatte äitini.
- Äitisi? - Niin, hyvännäköisen äidin.
- Kuinka vanha äitisi on? - 45.
Miten vanhana pidät minua?
En tiedä...
Jotain 50:n ja 62:n väliltä?
Olen vasta 39-vuotias. Ei, täytin 40. Olen nuori 40-vuotias.
Tässä hän on.
Onko tuo äitisi?
On, ja hän pitää myös teoksestanne.
Sepä mukavaa.
Hän on mukava.
Kuule... Yritän yhä päästä yli exästäni.
Teidän pitäisi tavata äitini.
Lupaan, ettette tapaa asunnossanne ketään niin kuumaa kuin hän.
Vihaan sitä asuntoa.
Tiedätkö mitä?
- Olkoon, voin tavata suloisen äitisi. - Mainiota.
Tässä on osoite. Tulkaa tänne klo 20.
Ja laittakaa jotain kivaa päällenne.
Kuten tällaista?
Kuka siellä?
Will Henry, tulin tänne... treffeille.
Toit viiniä. Tämä on niin kiusallista.
En tajunnut, että tämä olisi kiusallista.
- Olet varmaankin... - Diane. Katin äiti.
- No, minä olen... - Will.
Tiedän. Ja on hauska tavata.
En halua olla töykeä,
mutta halusin kertoa, että minä tapailen erästä ihmistä.
- No... - Kat ei tiedä siitä.
Siksi hän järjesti tämän.
Ei hän varmaan pitäisi miehestä. En ole varma, pidänkö minäkään,
mutta meillä on ollut parit treffit...
Ajattelin kertoa sinulle suoraan.
Nykyään saatetaan tapailla monia ihmisiä.
Minulle sellainen ei sovi.
En tuomitse, jos sinä teet niin.
Sinähän voisit olla nytkin tulossa treffeiltä.
Et kai ole tulossa treffeiltä?
Ei, älä vastaa tuohon. Itse asiassa unohda koko juttu.
Se ei kuulu minulle.
Mutta erosit kuulemma hiljattain. Olen pahoillani.
Treffailu on syvältä.
Niin on.
No, taidan lähteä kotiin.
- Ei, et voi lähteä. - Miksen?
Kat on täällä.
En ole varma tästä. Vaikuttaa sekavalta.
En halua olla mukana oppilaan huijaamisessa.
- Hra Henry? - Hei, Kat.
Hei. Mitä te teette täällä?
Emme mitään.
Tutustun vain opettajaasi.
Siistiä.
- Niin. - Todella siistiä.
Siististi ystäviä.
Kuinka kauan olet tehnyt sarjakuvia?
En ole varma. Kai lapsesta saakka.
Niinkö? Olivatko vanhempasi kannustavia?
- Eivät ollenkaan. - Mikseivät?
Minun kotiseudullani ei ole juuri menestyviä sarjakuvataiteilijoita.
Mistä olet kotoisin?
Uudesta-Seelannista.
Se on kaunis paikka.
Oletko käynyt siellä?
En.
Mutta Kat pakottaa katsomaan The Hobbit-elokuvia...
Joten tiedät kaiken meistä ja tavoistamme.
Olipa tuo nokkavaa.
Olen nokkava pikku hobitti.
Pidän siitä.
Kerro totuus,
onko missään menestyviä sarjakuvataiteilijoita?
School of Visual Artsissa on ollut monia.
Aivan. SVA.
Onko sinulla jotain SVA: ta vastaan?
Ei... Halusin vain, että Kat menisi Columbiaan.
- Columbia on hyvä koulu. - Columbia on mahtava koulu.
Mitä sinä teet?
Opetan Columbiassa.
Johan on.
Tuo on jotakin. Mitä opetat?
- Amerikkalaista kirjallisuutta. - "Amerikkalaista kirjallisuutta"?
Varhaista sellaista, ajalta ennen sarjakuvia.
Oliko tuon tarkoitus olla vitsi?
- Ehkäpä. - Todella huvittavaa.
Kai tajuat, että sarjakuvat ovat osa amerikkalaista kirjallisuutta?
En tiedä, sanoisinko...
- Kuinka monta sarjakuvaa olet lukenut? - Voi luoja.
Mukaan lukien sinun sarjakuvasi?
Toki, se mukaan lukien.
Itse asiassa olen lukenut vain sen.
Uskomatonta.
Tämän takia sarjakuvia ei oteta vieläkään vakavasti.
Koska Columbian yliopiston kirjallisuuden osasto
ei edes tunnusta niitä kirjallisuudeksi.
Pidin kirjasestasi.
Kirjasestani?
Pidin sarjakuvakirjastasi. Onko parempi?
Minun sarjakuvakirjasestani?
Voi luoja, joko te riitelette?
Pidä huoli omista asioistasi, Kat.
Pidä huoli omista asioistasi.
Hyvää viiniä.
Haluaisitko lisää?
Ei minun pitäisi.
Hyvä, sitten sinua ei haittaa, että vien loput kotiini.
No...
Kiitos, hyvää yötä.
Tämä se oli... jotakin.
Niin.
Kiitos, kun autoit minua Katin kanssa. Oli mukava tavata.
Kiitos porsaanleikkeistä. Herkullista.
Se oli miekkakalaa.
Kuulehan.
Kat sanoi, että käyt läpi jotakin.
Ja usko pois, tiedän, millaista se on.
Oli miten oli,
haluan vain sanoa, että minun mielestäni olet...
Mukava.
Kiitos.
Sinäkin olet minusta mukava.
Hyvää yötä.
- Hei sitten, Kat. - Hei vain.
Miten se meni?
Hän on vähän snobi.
Sinäkin olet vähän snobi, joten...
Isi!
Oletteko valmiina elämänne parhaimpaan viikonloppuun?
- Sanot noin joka viikonloppu. - Niin.
Teemme sen taas. Mennään.
Ole hyvä.
Mistä sait tämän auton?
Lainasin sen opiskelijalta. Me lähdemme pohjoiseen.
Minkä takia?
Mitä tarkoitat? Päästäksemme pois kaupungista.
Oletko sinä pulassa?
En ole pulassa. Mistä sait tuollaista päähäsi?
On tuokin kysymys.
Minusta te tytöt vain vietätte liikaa aikaa New Yorkissa.
- Yövymmekö me hotellissa? - Emme.
Ajattelin, että menisimme retkeilemään.
- "Retkeilemään"? - Niin.
Siis teltassa?
Niin.
Omistatko sinä teltan?
En omista telttaa. Mutta autossa on teltta.
Äiti haluaa, että harjoittelemme sellonsoittoa.
Voitte harjoitella sitä metsässä.
Tule takaisin!
Kiinni jäin!
Kuulostaa kauniilta.
Kuulostaa upealta. Mikä kappale tuo on?
Minä voin nukkua ulkona... Tähtitaivaan alla, siitä tulee romanttista.
Kyllä se käy, ei hätää.
Miten te voitte?
Hyvin.
Niinkö?
- Miten äiti voi? - Ihan hyvin.
- Kertoiko hän... - Kertoi.
- Miltä se teistä tuntuu? - En tiedä.
Miltä sinusta tuntuu?
En tiedä. Kai hyvältä.
Kai tiedätte, että olen aina tiedän isänne?
Niinkö?
Aiotko tulla häihin?
Ei se taida olla hyvä ajatus.
Vihaatko sinä äitiä?
En tietenkään, Clio.
Coletten mukaan vihaat häntä.
Rakastan äitiänne.
Rakastaako hän sinua?
Kyllä, tietyllä tavalla. Toki hän rakastaa.
Miksi hän sitten nai Garyn?
Rakkaus on monimutkaista.
Äiti on ämmä!
- Hei, Colette! - Kerron äidille, että sanoit noin.
Anna mennä, sitten olet itsekin ämmä.
Kuulkaahan. Lopettakaa.
On tärkeää, että tuemme nyt äitiänne.
Ymmärrättekö?
- Miksi? - Koska hän tarvitsee tukeamme.
Älkää. Tiedän, että yritätte tökätä nakkini nuotioon.
Haluatteko, että näännyn nälkään?
Hyvää yötä, tytöt. Rakastan teitä.
Mekin rakastamme sinua, isä.
- Isä? - Niin.
Tapailetko sinä ketään?
- En, kulta. - Hyvä.
Aika.
- Sarvikuono! - Sarvikuono?
- Kyllä! - Kyllä!
- Voi luoja! - Keksin sen!
- Hei. - Hei.
Miten pääsit tänne?
Lähetin sinulle viestin.
Sanoit pitäväsi heidät tänään.
Toki voin pitää heidät.
Tarkoitin, että sinun luonasi.
Anteeksi.
Haluan lisää aikaa heidän kanssaan.
Mitä? Mistä tämä oikein johtuu?
Haluan nähdä heitä enemmän. Myös viikolla.
- Asut Astoriassa. - Entä sitten?
Sieltä on kouluun puolentoista tunnin matka.
Voin muuttaa lähemmäs.
Mistä lähtien sinulla on ollut siihen varaa?
Olen hyvä isä.
Olet hyvä pitämään hauskaa heidän kanssaan.
He ovat kuusivuotiaita. Heillä pitääkin olla hauskaa.
Heidän pitäisi oppia asioita.
- Harjoittelivatko he viikonloppuna? - Kyllä.
Heidän on harjoiteltava joka päivä.
Haluan lisää aikaa heidän kanssaan.
Voimmeko puhua tästä huomenna? Olen väsynyt.
Missä monologisti-Gary on?
Hän on asunnollaan.
Onko hänellä asunto?
Hän pitää sitä työtilanaan. Onko se sinusta outoa?
- On se. - Niin on.
Mihin minä oikein olen joutumassa?
Älä vastaa tuohon.
Mitä tässä tapahtuu?
- Silmänräpäytys? - Miksi sanot noin?
Koska niin siinä tapahtuu.
Näetkö silmänräpäytystä kummassakaan kuvassa?
- No, en... - Et. Toisessa on avoin silmä.
Seuraavassa kuvassa on suljettu silmä.
Me luomme räpäytyksen mielessämme.
Tätä kutsutaan täydentämiseksi.
- Mikä se oli? - Täydentäminen.
Kunnioittakaa ruutujen välistä tilaa. Se voi auttaa teitä paljon.
Se voi matkustaa ajassa ja avaruudessa. Se voi luoda ja tuhota maailmoja.
Jollakin tavalla tuo ruutujen välinen tila
on yhtä tärkeä kuin itse ruutujen kuvat.
Sillä olette kertomassa tarinaa,
ja sitten on asioita, joita jätetään kertomatta.
Siten tarinasta tulee yhteinen luomus
sen kirjoittajan, eli tulevaisuudessa teidän, ja lukijan välillä.
En tajua. Mitä tässä muka tapahtuu?
Aina se ei ole niin yksinkertaista kuin räpäytys.
Vaikuttaa umpimähkäiseltä.
Sinä vaikutat umpimähkäiseltä.
Tämä riittää tältä päivältä.
Haluan kaikilta luonnokset muistoista ensi viikoksi.
Kaikilta. Ei poikkeuksia.
Celia.
Paul.
Mitä me puuhaamme täällä?
En tiedä.
- Hei. - Hei.
- Olen ajatellut. - Hei, tytöt.
Mitä te teette täällä?
Sanoit haluavasi lisää aikaa tyttöjen kanssa.
- Niin. - Kokeillaan sitä.
Nyt hetikö?
Niin. Onko sinulla kiire?
No, tavallaan... Minulla oli eräs asia työn alla.
Etkö voi ottaa heitä?
Ei... Totta kai voin ottaa heidät. Tulkaahan, tytöt.
Tästä olisi voinut ilmoittaa. Ei minulla ole edes ruokaa.
Sanoit haluavasi lisää aikaa heidän kanssaan.
Minulla on vain yksi muna.
Keksi jotain, käy kaupassa.
Mitä on tekeillä? Miksi olette täällä?
- Meanne otti lopputilin. - Ottiko?
- Otti. - Miksi?
Hän sai töitä Jon Stewartilta.
Siltä Jon Stewartiltako?
Jopas. Mitä hän tekee, luonnoksia vai...
Ei mitään luonnoksia. Hän vahtii Stewartin lapsia.
- Mitä oikein kuvittelet? - Tietenkin.
He tapasivat improesityksessäni.
Ei tuo ollut hauskaa, anteeksi.
Tämä oli todella huono hetki.
Gary tekee uutta monologia, ja hänen perheensä on käymässä.
Aika kamalaa.
Monologi vai perhe?
Niiden yhdistelmä?
Olen niin vihainen Meannelle.
Tytöt lienevät surullisia. Hän on ollut mukana vauva-ajasta asti.
Tässä on loppuviikon aikataulu.
Sellolla on harjoiteltava 20 minuuttia päivässä.
- Onnistuu. - Ja kokkaa kasviksia.
En halua, että he syövät pizzaa.
Hei sitten, tytöt!
Hei sitten, äiti!
Minä rakastan teitä.
Mekin rakastamme sinua.
Soittakaa minulle.
Selvä.
Oletteko nälkäisiä?
Suoraan kylpyyn ja petiin ruoan jälkeen.
Meidän pitää herätä aikaisin, jotta ehdimme kouluun ajoissa.
- Kuinka aikaisin? - Kuudelta.
Kuudelta, vitsailetko?
Ei, olen tosissani.
Emme ole koskaan heränneet niin aikaisin!
Huomenna heräätte.
Emmekä herää.
Anteeksi?
Emme herää.
Heräättepä.
Lyödäänkö vetoa?
En lyö kanssanne vetoa.
Oletko itse herännyt niin aikaisin?
Hyvä on, klo 6.45.
Meidän pitää olla nopeita. En halua myöhästyä.
Älkää katselko noin.
Älkää katselko toisianne vihjaillen.
Isä?
Isä.
- Herätys. - Herätys.
- Voi hitto. - Voi hitto.
Ei saisi sanoa "hitto".
Pukekaa älkääkä leikkikö puhelimellani.
Käykö pizza aamupalaksi? Älkää vastatko.
Minulla on kova kakkahätä.
Hyvä on.
Odota hetkinen...
- Hei, Charlie. - Olet myöhässä.
Olemme lähes perillä.
Uskomatonta. Laitoitko herätyksen?
- Laitoin kyllä. - Et laittanut.
Et tietenkään, muuten olisit jo täällä.
Niin...
Mikset käytä herätyskelloa
- niin kuin muut? - Kyllä minä...
- Miksi sinun on mahdotonta... - Minähän laitoin...
- Laitoin... - Et keskeyttäisi...
Laitoin herätykseni... Hyvä on.
Mitä he söivät aamupalaksi? Söivätkö he aamupalaa?
Kyllä, he syövät aamupalaa.
Mitä he syövät?
Juustoa ja tomaatteja.
Soitan sinulle, kun he pääsevät kouluun.
Selvä, olen pahoillani.
Selvä, kuulemiin.
Äiti toivotti hyvää huomenta.
Odottakaa, vilkaisen teitä.
Näytätte upeilta. Hyvää päivää teille.
Olen pahoillani.
Mitä te teitte tänään koulussa?
- Lasten juttuja. - Lasten juttujako vain?
Minä tein vain aikuisten juttuja.
Minkälaisia aikuisten juttuja?
Kävelin ympäriinsä, tein töitä,
puhuin vakavalla äänellä, kuten näin: "Hei."
Mitä sinä teit, Colette?
- Samaa kuin hän. - Mitä?
- Lasten juttuja. - Niitäkö vain?
Tuossako kaikki tieto, mitä teistä irtoaa?
- Niin. - Niin.
Hetkinen.
- Hei, Charlie. - Hei.
Voinko soittaa takaisin? He syövät juuri illallista.
Unohdit lasten ranskantunnin.
Luulin, että se on tiistaina.
Niin onkin. Nyt on tiistai.
- Tänään on tiistai. - Aivan.
En tajunnut, että nyt on tiistai.
- Oletko tosissasi? - Hyvä on.
Se on aina tiistaisin.
- Tiedän. - Sunnuntai, maanantai, hiton tiistai.
Tuon takia...
Tuon takia lapset ovat oppineet rumia sanoja.
Pystytkö sinä tähän?
- Pystyn. - Voinko luottaa sinuun?
Kyllä minä pystyn tähän. He syövät juuri kasviksia.
He pääsevät huomenna ajoissa kouluun.
Hyvä on.
- Nähdään. - Hei sitten.
Olisitte voineet kertoa, että teillä on tänään ranskantunti.
Tuo on ruma sana ranskaksi.
Neidit, olemme samaa joukkuetta. Voisitte auttaa.
Etenkin, jos haluatte viettää enemmän aikaa kanssani.
Selvä.
Herätys, kello on kuusi.
- Oletko hullu? - En ole hullu.
Ylös siitä.
Vaikka se on eläinkaupassa...
En tiedä, pitäisikö eläinten syödä popcornia.
Kyllä ne voivat syödä.
Mitä tapahtui?
Pommiuhkauksia.
Pommiuhka?
Kuinka kauan pitää odottaa?
Koulu on peruttu tältä päivältä.
Ei voi olla. Minun pitää opettaa tänään.
Mitä?
Will Henry, opettajasi. Voimmeko puhua hetken?
Käy peremmälle.
Mitä teet täällä?
Jonkun pitää vahtia tyttöjäni.
Haluatko, että vahdin lapsiasi?
En tiedä ketään muutakaan näin lyhyellä varoitusajalla.
Charlie sai kaverimme, kun erosimme.
Olen epätoivoinen ja kurssini alkaa tunnin päästä.
Tiedän, olen sillä kurssilla.
Saat poissaolon anteeksi.
Niinkö?
Uskomatonta.
Voin maksaa sinulle.
- Katsovatko he TV: tä? - He rakastavat sitä.
Eikö vain, tytöt? Pidättehän TV: stä?
Olkoon menneeksi.
- Kiitos paljon. - Toki. Mitä nämä ovat?
- Pari selloa vain. - Pari selloa?
Pitäisikö heidän soittaa näitä nyt?
Ei tietenkään.
Tytöt, tässä on Kat.
- Miten menee? - Tuo tarkoittaa "hei".
Saatte kantaa omat sellonne.
No niin.
Muistot. Kuka haluaa jakaa ensimmäisenä omansa?
Tom.
Kyllä.
Hei. Päätin kirjoittaa siitä, miten opin masturboimaan.
Olin 12-vuotias.
Menin eräänä päivänä isäni työhuoneeseen, jossa hän piti pornolehtiään.
Löysin kosteusvoidetta ja...
On sinulla otsaa.
Johtuko tämä siitä, etten soittanut,
- koska tapailit jotakuta. - Ei.
- Minä vain... - Ei.
- En ollut varma kemiasta... - Mitä oikein höpiset?
Ei tämä liity mitenkään meihin.
Mihin tämä sitten liittyy?
Siihen, että pyysit tytärtäni jättämään luentosi väliin,
jotta hän voisi vahtia lapsiasi.
Olen pahoillani, mutta tilanne oli aamulla epätoivoinen.
Et sitten ajatellut pyytää ketään miesopiskelijoistasi apuun?
Oletko tosissasi? He ovat idiootteja.
Eli idiootit pääsevät luennolle,
kun taas fiksu tyttö jää kotiin vahtimaan sinun lapsiasi.
Minkälaisen viestin Kat siitä saa? Tai sen puoleen tyttäresi?
Olen pahoillani, en ajatellut...
Ette te miehet ikinä ajattele.
Onko hän täällä?
Hän lähti ulos laitettuaan tytöt nukkumaan.
Nukkuvatko he? Kello on vasta seitsemän.
He olivat poikki.
Mitä sinä teet heille?
Halusin vain lisää aikaa heidän kanssaan.
Käy peremmälle.
Asia ei kuulu minulle,
mutta vaikuttaa siltä, että sinä ja exäsi otatte tämän lepsusti.
He ovat lapsia.
Ei heitä voi antaa eteenpäin kuin koiranpentuja.
Tiedän.
Miksei?
He tarvitsevat rakennetta ja vakautta.
Kyllä he saavat sitä enimmän aikaa.
Asia on yksinkertainen.
Tällaisessa tilanteessa
lapsi haluaa vain tietää, missä hän nukkuu öisin.
Sitä ei pitäisi noin vain muuttaa.
Aivan.
- Lapsemme ovat pulassa. - Ei.
Usko pois, olen tehnyt kaikki mahdolliset virheet,
ja jos se lohduttaa, Kat selvisi siitä melko ehjin nahoin.
Kat on loistava lapsi.
Niin on.
Hän ihailee sinua.
Niinkö? Miksi?
Hän pitää sinua loistavana opettajana.
Jos tätä päivää ei lasketa.
Niin, tätä päivää lukuun ottamatta.
Tuo on todella mukava kuulla.
Hän oli hieman pettynyt, ettei meillä synkannut.
Niin.
- Meidän pitää lähteä. - Mitä?
Et sinä lähde. Tyttäresi nukkuvat yhä.
- Emme voi jäädä tänne. - Voittehan.
- Enpä tiedä. - Minä tiedän.
En anna sinun viedä heitä Astoriaan keskellä yötä.
Taksi maksaisi varmaan 40 dollaria.
Ajattelin mennä metrolla.
Älä viitsi.
Haen sinulle sohvalle huopia.
Sinulle voi varmaan löytyä pyjamakin.
Ei tarvitse. Voin nukkua vaatteet päällä.
Olet näemmä lueskellut.
Niin, minusta tuntui pahalta meidän... Sen jälkeen, mikä olikaan.
Ajattelin tarkistaa, mistä puhuit.
Mitä olet mieltä?
Minusta sinä olit oikeassa.
Sarjakuvat ovat aliarvostettua amerikkalaista kirjallisuutta.
Oikeastiko?
Niin, en tiennytkään, mitä siinä formaatissa tapahtuu.
Sarjakuvissa on todella monimutkaisia ja tunteisiin vetoavia asioita.
Mitä? Mahtavaa. Yllättävää, että sanot noin.
Itse asiassa minun pitää kiittää sinua.
Minkä takia?
Arvostan uudella tavalla sitä, mitä Kat haluaa tehdä elämällään.
Uskomatonta, että olin niin vähättelevä.
Alan muuttua omaksi äidikseni.
Mahtavaa.
Ei siis se, että muutut äidiksesi, vaan se...
- Tiedät, mitä tarkoitan. - Tajuan kyllä.
No...
Tapailetko vielä sitä kaveria, josta et ollut varma?
Ei, en. Lopetin sen illallisemme jälkeen.
Niin.
Tässä on huopasi.
- Kiitos. - Pitelen niitä.
Otin sinulle pehmeitä huopia, jotta voisit olla mukavasti.
Nämä ovat todella kivoja huopia.
Tottahan toki.
Käykö sinulle, että seison näin lähellä?
Itse asiassa pidän siitä.
- Onko tässä hyvä? - On, tässä on hyvä.
- Meidän ei pitäisi tehdä tätä. - Niin, ei varmaan...
- Lopetetaan. - Lopetetaan.
Ei lopeteta.
- Jos haluat lopettaa, sano... - Lopeta.
- Tuoksut niin hyvältä. - Kyllä...
Meidän pitää olla hiljaa. En halua herättää lapsia.
Aivan, olen todella hiljaa.
Ei liian hiljaa, haluan saada palautetta.
Selvä, kuiskaan sinulle palautetta.
Hetkinen. Minun pitää kertoa jotakin.
Onko jokin vialla?
Ei, minä vain...
Haluan vain sanoa, etten halua mitään huijaamista.
Niin, ei.
Olen aikuinen nainen...
Ei tämän tarvitse olla tämän enempää, mutta...
Älä huijaa minua.
Minä...
Ymmärrätkö, olen kokenut tarpeeksi.
Ymmärrän. Minuakin on satutettu.
Tiedän. Huomasin sen heti, kun tapasimme.
Se oli ensimmäisiä asioita, joista sinussa pidin.
Hauskaa.
Arvaa, mistä minä sinussa ensimmäisenä pidin?
- Mistä? - Tisseistäsi.
Sepä mukavaa. Kosketa niitä.
Isi?
- Ei, ei. - Ei.
Mene hänen luokseen.
- Isi, oletko täällä? - Ei, ei.
Palaan pian.
Hyvä on. Olen täällä.
Hei.
Missä sinä olit?
Hain huopia Katin äidiltä.
Hän pyysi meidät kaikki jäämään yöksi kylään.
Eikö olekin hauskaa?
- Missä huovat ovat? - Ne...
Viedäänpä sinut takaisin sänkyyn.
Mihin sinä menet?
Kunhan venyttelen.
Tämä on todella epäsovinnaista.
- Hei, Kat. - Huomenta.
Missä olet ollut koko yön?
Mitä? Ei kuulu sinulle.
Onko äitisi jalkeilla?
Hän lähti juuri töihin, mutta käski sanoa näkemiin.
Niinkö?
Miten hän sanoi sen?
Kerro, että sanoin näkemiin.
Tiedätkö, missä lapseni ovat?
Keittiössä syömässä aamiaista.
Hyvä. Anteeksi eilisestä.
Ei se mitään.
Minä itse asiassa pidän paljon lapsistasi. He ovat todella hauskoja.
Kiitos.
Haluan korvata tämän. Miltä 20 dollaria kuulostaisi?
Kuulostaa siltä, ettet tiedä, paljon lapsenvahdille maksetaan.
Paljonko haluaisit?
350 dollaria.
- 350 dollaria? - Niin!
Voitko odottaa kuukauden?
Kuule...
Voisitko lukea tämän?
- Jos sinulla on aikaa. - Mikä tämä on?
Se on tarina, jota olen työstänyt ikuisuuden.
Itse asiassa se on melko typerä. Se ei ole vielä valmis...
- Minä luen sen mielelläni. - Ei tarvitse.
- Minä... - Luen sen mielelläni.
- Luetko? - Toki, oikein mieluusti.
Kiitos.
Poistu sitten huoneestani.
Totta kai.
Ja vie lakanat mukanasi. Polta ne.
Isä, miksi nukuimme viime yön Katin luona?
Koska te nukahditte, enkä halunnut herättää teitä.
Pidätkö hänestä?
Katistä? Totta kai. Pidän kaikista opiskelijoistani.
Aiotko mennä hänen kanssaan naimisiin?
En. Hän on vasta 19-vuotias.
En mene naimisiin hänen kanssaan.
Hyvää päivää, tytöt.
Mikä hätänä?
Mitä minä tein?
Älä mene Katin kanssa naimisiin.
En aio mennä Katin kanssa naimisiin.
Minulla on ikävä äitiä.
Voi luoja. Tulkaa tänne.
Kaikki hyvin.
Hei.
Tänäänkö ne olivat?
Ei, minä sovitan hääpukua.
Mitä teet täällä?
Voimmeko me puhua?
Toki.
Aiotko istuutua?
En voi istua tässä.
Hyvä on. Näytät todella hyvältä.
Enpä tiedä...
Häihin mennessä raskauteni on niin pitkällä,
että minun pitäisi pukea jotakin,
joka paljastaa enemmän jalkoja. Se veisi huomion vatsasta.
Halusitko puhua jostakin?
Halusin.
Minusta tuntuu, että lapset ovat hämillään.
Miksi? Mitä olet tehnyt heille?
En ole tehnyt heille mitään.
Eivät he olleet hämillään, kun toin heidät sinun luoksesi.
- En sanoisi noinkaan. - Mitä tarkoitat?
Minusta tytöt kamppailevat
kaikkien muutosten keskellä.
Mitä muutoksia tarkoitat?
Kaikkia muutoksia.
Tapailetko sinä jotakuta?
Mitä?
Voi luoja.
Sinä tapailet jotakuta.
En sanoisi, että tapailen.
Uskomatonta.
Uskomatonta, että alat tapailla jotakuta juuri sillä viikolla, kun saat tytöt.
Sinähän halusit, että tapailisin.
Kuinka vanha hän on? Toivottavasti ei opiskelija.
Hän ei ole opiskelija, vaan opiskelijan äiti.
Missä tytöt olivat, kun olit hänen kanssaan?
He nukkuivat hänen tyttärensä sängyssä...
Selvä. Ei ihme, että he ovat hämillään.
Kuulostaa pahalta, mutta ei se niin ole.
Ei se mitään.
On mainiota, että tapailet jotakuta.
En minä tapaile... Ei tässä ole kyse minusta tai sinusta.
Haluan, että lapset ovat onnellisia.
Eihän onnellisuus ollut kestävä olotila.
Olet aivan oikeassa, ei olekaan.
Mutta ei heidän tarvitse elää kaaoksessa.
Ei siinä maailmassa, jonka tarjoan lapsilleni, ole mitään kaoottista.
Sinä jätit heidän isänsä heidän viisivuotissyntymäpäivillään.
Nyt menet naimisiin suhteemme rikkojan kanssa.
Heidän lastenvahtinsa lähti.
- Kerroitko heille? - Hyvä on.
- Et ole kertonut heille. - Älä tee näin.
- Etkö ole vielä kertonut heille? - Lopeta.
Toit heidät noin vain minulle. Heidän elämänsä on kaaosta.
- Kas tässä. - Mikä tämä on?
Tyttöjen aikataulu. Ranska, sello, steppaus, museomaanantait,
vuoroviikoin torstaisin kokkausta Sheldonin tyttöjen kanssa,
hiihtolomalla suullisen kerronnan kurssi.
Joka päivä aamiainen ja illallinen, sellon harjoittelua,
joka päivä tunti iltasatua.
Älä väitä, että heidän elämänsä ovat kaoottisia!
Hyvä. Syötät heitä säännöllisesti. Et ole huono äiti.
- Olen loistava äiti. - Tiedän, että olet.
Minun kanssani heidän elämänsä ei ole kaoottista.
Minun elämäni on ollut, koska olin vuosia onneton
enkä tehnyt asialle mitään.
Ensin pidin huolta sinusta, sitten pidin huolta heistä,
eikä kukaan pitänyt huolta minusta.
Anteeksi, etten tiennyt, että haluat improtunneille.
Haista home.
Charlie.
Voisin olla paljon enemmän kuin mitä olen.
Mitä tuo tarkoittaa? En tiedä sitä.
Et tietenkään.
Et tietenkään tiedä!
Uskomatonta, että treffailet opiskelijan äitiä.
Emme me treffaile.
Pidätkö hänestä?
Sanoinhan. Tuskin tunnen häntä.
Taidat pitää hänestä.
Diane Haluaisin vielä tavata.
Will Samoin.
Diane Kävisikö nyt?
Will En voi. On jo kaksi tyttöä seurana.
Diane Huomenna? Minun toimistossani?
Will Sopii!
Diane Hymiö.
Diane Hymiöistä on tullut
osa puhekieltämme teknologian kautta.
Minä vihaan niitä. Siksi kirjoitan ne.
Will Silmää iskevä paholainen.
Isä, kenen kanssa viestittelet?
- En kenenkään. - Onko se Kat?
Ei ole.
Tämä on mukava toimisto.
Ajattelinkin, että pitäisit siitä.
Niin pidänkin.
Ihan oikeasti pidän...
En käytä kiertoilmaisua, vaan pidän oikeasti toimistostasi.
Uskoin kyllä sinua. En ottanut sitä huonosti.
- Voinko kysyä jotakin? - Kysy mitä haluat.
Mitä tapahtui sinun ja...
Vaavieni mamin?
Älä enää ikinä sano "vaavieni mami".
Minun vaavieni mamin.
- Älä! Kuulostat aivan... - Hän on vaavieni mami.
Tuo oli kolmas kerta.
- En tiedä. - Etkö tiedä?
Olimme aina kovin erilaisia.
Alussa se oli todella hauskaa,
mutta se muuttui koko ajan vähemmän hauskaksi.
Miten erilaisia?
Monin tavoin. Hän oli ulospäin suuntautunut, minä taas hiljainen.
Hänellä oli rahaa, minulla ei.
Tuo on merkittävää.
Ei se siitä johtunut.
Charlie oli aina antelias.
Hän luopui kaikesta, jotta voisin keskittyä sarjakuviini.
Hän luotti minuun niin paljon.
Enemmän kuin minä itseeni siihen aikaan.
Mikä sitten meni vikaan?
Hän vain lakkasi puhumasta. Ja minä nautin liikaa hiljaisuudesta.
Mitä sinun ja exäsi kanssa tapahtui?
Ei se ole niin kiinnostavaa. Hän oli vain täysi idiootti.
Kuka tietää, mikä tämä on?
Piippu.
Eikö kukaan ole lukenut taidehistoriaa?
Puhuuko kukaan ranskaa?
Onko se ranskalainen piippu?
Tuo on Magritten Kuvien petollisuus.
Tuossa sanotaan ranskaksi "Tämä ei ole piippu".
Aivan oikein.
Hämmentävää.
On totta, ettei tämä ole piippu.
Mikä se sitten on?
Se on vain kuva piipusta.
Itse asiassa tuo on heijastus piipun kuvasta.
No niin, ei tarvitse mennä noin metatasolle.
Yritän tällä vain lähestyä sanojen ja kuvien välistä suhdetta.
Joskus graafinen tarinankertoja käyttää sanoja
kuvaamaan sitä, mitä me näemme.
Olen surullinen.
Olen onnellinen.
Joskus hän taas käyttää niitä sanoakseen päinvastaista.
Onko tämä onnellinen mies?
Jos hän on onnellinen, miksi hän näyttää surkealta?
Ehkä surullisuus liittyy erottamattomasti onnellisuuteen.
Sitäkö kirjoittaja yrittää sanoa? Kukapa tietää?
Tiedän vain, että olen kiinnostunut ja läsnä.
Oletko sinä tuossa?
Se näyttää sinulta.
Palataanpa tähän.
Olen todella hämmentynyt.
Ja me vasta aloimme tutkia tämän mahdollisuuksia.
Mitä?
HEI?
Hei?
- Hei. - Tule heti tänne.
- Rauhoitu. - On hätätilanne.
- Rauhoitu. - Tarvitsen apuasi.
Tulen saman tien. Rauhoitu.
Charlie?
Sinä tulit.
Mikä on hätänä?
Tytöt lukittautuivat kylpyhuoneeseen.
Minkä takia?
Colette sanoi haluavansa asua sinun luonasi.
Vain Colette? Entä Clio?
Mitä olet sanonut heille?
En halua, että tytöt jättävät minua.
Olen laittanut heihin koko elämäni. En edes tiedä, kuka olen ilman heitä!
Ja improteatteri on todella vaikeaa.
Ehkä heidän pitäisi olla sinulla, koska olen niin heikkona.
Ei mitään hätää.
Eivät tytöt jätä kumpaakaan meistä.
Tämä on sinun vikasi.
Miten niin minun vikani?
Teet heille leijoja, viet telttailemaan,
olet paljon aloitekykyisempi kuin ikinä suhteemme aikana.
Minä kai sopeuduin siihen, että sinä johdit meitä.
En ikinä halunnut johtajaksi.
Olen pahoillani.
Oletko pahoillasi?
Charlie! Mitä haluat minusta?
Me teimme virheitä. Sinä menet naimisiin.
Hän on alkanut epäröidä.
Gary vai? Miksi?
Mainitsin tyttöystäväsi.
Ei hän...
Miten hän liittyy mihinkään?
Garyn mielestä olen mustasukkainen.
Dianesta? Naurettavaa.
Hänestä minulla on selvittämättömiä asioita.
Kaikilla on selvittämättömiä asioita.
Garyn mielestä minulla ja sinulla on selvittämättömiä asioita.
Mitä sanoit hänelle?
Ehkä olet oikeassa. Ehkä onnellisuus ei ole kestävä olotila.
Ehkä en tiennyt, mitä minulla oli.
En tiedä. Olen vain todella hämilläni.
Kaikki on hyvin.
Kaikki hyvin.
Kaikki järjestyy.
Mistä sinä tiedät?
En tiedä, mutta joskus helpottaa, kun sanoo noin.
Taidan kaivata sinua.
Charlie.
Ajatteletko ikinä minua?
Koko ajan.
Isä?
Mitä sinä täällä teet?
Kuka haluaa jäätelöä?
Minä.
Saisimmeko strösseliä?
Saatte mitä ikinä haluattekaan.
- Meidän pitää puhua. - Aivan.
Voi hitto.
Mitä hän täällä tekee?
- Puhutaanko myöhemmin? - Niin kai.
Selvä.
- Luulin, että halusit jäätelöä. - Niin haluankin.
Diane Hei sinä.
- Kuka siellä? - Will täällä.
Meidän pitää olla hiljaa. Kat nukahti sohvalle.
Missä olet ollut? Yritin tavoitella sinua koko päivän.
Niin, tiedän.
Onko puhelimessasi jotain vikaa?
Meidän pitää puhua.
- Voi hitto. - Niin.
Mikä on?
Suutelin Charlieta.
Anteeksi. Sanoit, ettet halua huijaamista.
Tarkoitin sitä, että älä pane minua, jos tunnet yhä jotain exääsi kohtaan,
mutta arvostan vilpittömyyttäsi.
En suunnitellut tätä.
Sinulla on siis yhä tunteita häntä kohtaan.
En tiedä. Sinä olet kokenut tämän.
Loppuvatko ne koskaan?
Kysytkö minulta oikeasti tuota?
Olen pahoillani.
- Olen poissa tolaltani. - Huomaan kyllä sen.
En halunnut satuttaa sinua.
Tiedän, olet hyvä tyyppi.
- Älä sano noin. - Mitä haluat minun sanovan?
Eikö sinun pitäisi suuttua, lyödä minua tai jotain...
Käskit tekemään niin.
Sanoin "tai jotain".
En kuullut sitä.
Haluatko jäitä?
En. Annan sen polttaa.
Kyllä ne muuten loppuvat.
Milloin?
Lykkyä tykö. Tämä oli mukavaa niin kauan kuin sitä kesti.
Diane.
Pidän sinusta todella paljon.
Et ehtinyt edes oppia tuntemaan minua.
Hippa.
Menen puhumaan isälle.
- Selvä. - Selvä.
Kiitos.
Kerroin Dianelle.
Sille opiskelijan äidille. Suudelmastamme.
Oikeasti?
Luulin, että te ette treffailleet.
Nyt en ainakaan.
Olen pahoillani.
No, aivan sama. Miten sinä voit?
- Ihan hyvin. - Niinkö?
Puhuitko Garyn kanssa?
Puhuin kyllä.
- Miten se meni? - Hyvin.
Kävimme läpi suurimman osan hänen epäilyksistään.
Kerroitko hänelle suudelmasta?
En kertonut hänelle siitä.
- Mitä? - Miksi olisin kertonut?
Mikset? Mikset kertonut?
Se oli vain suudelma.
Se oli enemmän kuin suudelma.
Ehkä.
Aion silti mennä Garyn kanssa naimisiin.
En voi uskoa sinua.
Päätin juuri ensimmäisen suhteeni vuoteen tuon suudelman takia.
Kukaan ei käskenyt tekemään niin.
Aiot sitoutua siihen mieheen mahdollisesti loppuelämäksesi.
Eikö sinun pitäisi olla hänelle rehellinen?
Olen pahoillani, jos suudelmamme sekoitti sinua.
En ole sekaisin. Sinä olet.
Olet oikeassa.
- Minä olen sekaisin. - Tiesin sen.
- Minä saan hänen vauvansa. - Entä meidän vauvamme?
Eivät he ole enää vauvoja.
Kerro Garylle suudelmastamme. Hänellä on oikeus tietää.
Mistä lähtien välität Garystä?
En välitäkään. Välitän sinusta.
Anna tämän sitten olla.
Uskomatonta.
- Mihin sinä menet? - Mitä sinä siitä välität?
Et kai aio kertoa hänelle?
Mehän olemme parhaita kavereita.
Menen hänen luokseen yökylään.
YKSITYISIÄ AJATUKSIA / JULKISIA TILOJA
YKSITYISIÄ AJATUKSIA / JULKEITA ILOJA
YKSITYISIÄ AJATUKSIA / JULKEITA RIVOJA
MPt.
MUTSINPANIJAT tehnyt KAT Neely.
Äidin ensitreffien kampaukset
Jesse-Jamal-VALMIS.
Mutsinpanijat sohvallani.
Alkuperäinen mutsinpanija "tunteikas".
Tohtori-Professori.
Hei, Kat.
Mitä teet täällä?
Tulin tapaamaan sinua.
Miten sait tietää, missä olen?
Soitin äidillesi.
Niinkö? Yllättävää, että hän vastasi.
Ei hän vastannutkaan puheluuni. Hän lähetti viestin.
Vastasin, ja hän lähetti olinpaikkasi.
Tiedän, miten tekstailu toimii.
Olen pahoillani.
Ei se mitään. Jutut eivät aina toimi. Sitä sattuu. Tiesin jo sen.
Ajattelin vain, että olisit edes mukava hänelle.
Edes.
Luin kirjasi.
Se on mahtava. Kertooko se äidistäsi?
Luulin, ettei tämä ole piippu.
Aivan, se ei ole piippu.
Se on silti mainio tarina.
- Niinkö? - Niin. Oikeasti.
Kiitos.
Oletko näyttänyt sitä äidillesi?
En, ei hän tajuaisi sitä.
Minusta et usko häneen tarpeeksi.
Hän luulisi, että käytän hyväkseni hänen elämänsä huonoja päätöksiä.
Totta puhuen hänen hahmonsa on sekava, mutta se tuntuu aidolta.
Ja hänet on kuvattu kauniisti.
Hän olisi ylpeä nähdessään kirjan.
Kuvat ovat kauniita.
Miksi sinun pitikin olla tuollainen nilkki?
En halunnut loukata ketään.
No, mitä? Aiotko palata yhteen exäsi kanssa?
En tiedä, mitä tapahtuu.
Tiedätkö, mikä oli parasta vanhempieni erossa?
- Kerro toki. - He erosivat.
- Kaunis tarina. - Kiitos.
Se on minun elämäni...
Mikä tämä on?
Tämä on valtava, maaginen kirja, joka vie sinut hieman masentavaan
mutta toivottavasti hauskaan maailmaan.
- Haluatko, että luen tämän? - Haluan.
Hitto vie, ovatko nämä alkuperäisiä piirustuksia?
Kerro, mitä olet mieltä.
- Hyvä on. - Nähdään.
Minulla on joitakin huomioita.
Miten niin "huomioita"?
Tarvitset lopun.
Mistä tiedät, missä asun?
Mitä? Älä viitsi, olen 19-vuotias. Tiedän kaiken kaikesta.
Päästätkö minut sisään vai et?
- Mitä tämä kaveri aikoo tehdä? - Mikä kaveri?
Tämä kaveri.
En tiedä. Mitä hänen sinusta pitäisi tehdä?
Siirtyä elämässään eteenpäin.
Sitä hän taitaa yrittää.
- Niinkö? Hän vaikuttaa olevan jumissa. - Jumissa missä?
On keskipäivä ja olet yhä pyjamassa.
Nämä ovat golfhousut.
- Todella rumat. - Minä työskentelen.
- Voinko vilkaista? - Ne eivät ole...
Nämä ovat vain piirustuksia, jotka tein vihaisena.
Päästä hänestä irti.
Kenestä?
Henkilöstä, jota jatkuvasti piirrät.
En tiedä, mistä me puhumme.
Tiedäthän.
- Etkö pidä kirjasta? - Pidän ehdottomasti.
Mutta pidän erityisesti tästä hahmosta.
Treffailu on syvältä.
- Todella paljon. - Aivan.
Kiitos. Minäkin pidän tuosta hahmosta.
- Minä näytin sitä hänelle. - Miksi teit niin?
Asun hänen kanssaan. Kirja on iso. Hänellä on muutamia hyviä huomioita.
Ehkä voisit soittaa ja puhua hänelle.
- En aio soittaa hänelle. - Mikset?
Hän kielsi minua soittamasta enää.
Soita hänelle silti.
- Se oli ainoa sääntö: älä soita. - "Älä soita"?
Mitä väliä? Soita hänelle, tai älä soita.
Tee jotakin. Mitä tahansa.
Mitä järkeä tässä muuten on?
Tämä paikka on kamala.
CHARLIE ja GARY.
Ettehän koske kukkiin, herra.
En koske. Minä vain...
Kukat ovat katselua, ei koskettelua varten.
- Tämä on yksityistilaisuus. - Olen kutsuttu.
- Morsian vai sulhanen? - En ole kumpikaan.
Kumman puolelta olette?
Isi!
Olen näiden kanssa.
Hei.
Mitä teet täällä? Äiti luuli, ettet tulisi.
Tiedättekö, missä äiti on? Minun pitää puhua hänelle.
Onko kaikki hyvin?
Pitääkö meidän yhä soittaa selloa?
Muistakaa tuo.
Hei. Sinä.
Hei, Gary.
Ajattelimme, ettet tulisi.
Minun pitää kertoa jotakin.
Voi veljet. Niin.
Minä...
Aion lyödä sinua.
Ymmärrän.
Niin sinun minusta pitäisikin.
Aivan sama, mitä mieltä olet.
- Lakkaa nyökyttelemästä. - Aivan, anteeksi.
Tein sen taas.
Mitä minun pitäisi tehdä?
Joko tappelet vastaan tai sitten suljet silmäsi.
Taidan valita silmieni sulkemisen.
Kunhan et lyö minua kasvoihin.
Lyön sinua mihin haluan.
Se on reilua.
Lakkaa olemasta samaa mieltä.
Aivan, olet oikeassa.
Milloin vain...
Kiesus.
- Oletko kunnossa? - En, tuo osui korvaani!
Kielsit lyömästä kasvoihin,
- joten en tiennyt... - Hitto vie!
Korva on kasvoissa!
Ei korva taida kuulua...
Korva on osa kasvoja!
En pidä sitä osana kasvoja.
Tuo ei todellakaan pidä paikkaansa. Korva on osa kasvoja.
Minusta tämä ovaali on kasvot. Niin opetan piirustustunnilla.
Hyvä on...
Minä en ajattele noin. Minulle ei opetettu...
Sovitaanko, että olemme eri mieltä?
Toki. Sovitaan, että olemme eri mieltä.
Hyvin lyöty.
Kiitos.
Käteeni sattuu korvasi jäljiltä, jos se lohduttaa.
Will.
Tiedätkö, missä hän on?
Kukaan ei löydä häntä, eikä hän vastaa puhelimeen.
- Oletko tosissasi? - Miksi laskisin tästä leikkiä?
En tiedä. En tunne sinua. En tunne huumorintajuasi.
En laske leikkiä.
Hei. Minä rakastan häntä.
Nyt tiedän sen.
- Sinä tulit. - Minä tulin.
Housusi ovat liian lyhyet.
Niin, ostin ne juuri.
Näytät hyvältä.
Ihmiset etsivät sinua.
Vain sinä tiesit, mistä minut löytää.
Se helpotti, että tekstasit sijaintisi.
Mitä sinä teet?
Pelkään tekeväni taas virheen.
En pidä meidän juttuamme virheenä.
Ei se vain toiminut.
Toimi se. Sitten se ei taas toiminut.
Mitä tuo tarkoittaa?
Se tarkoittaa, ettei sitä voi ennustaa, mitä tapahtuu
tai miten me muutumme.
Rakastan sinua.
Minäkin rakastan sinua.
Mutta jos vielä odotat, sinulta menee ohi omat hääsi.
Olemmeko me ystäviä?
Olemme enemmän kuin ystäviä.
Mitä me olemme?
Olemme vanhempia.
- Sinä ensin. - Ei.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!