SERIER
GRATTIS PÅ FÖDELSEDAGEN
DAWGS - www.HoundDawgs.org
- Jag har gjort den här åt dig, pappa. - Tack!
Precis vad jag behövde!
Du får inte äta tårta än, Clio.
- Snälla! - Tack.
Har ni sett mamma?
- Nej. - Nej.
Hoppsan, slagskämpe.
Se upp så ingen får hjärnskakning.
Kan nån vuxen passa dem?
Meanne? Har du sett Charlie nånstans?
Jag ser ingenting.
Festen är där ute. Det där är inte din cape. Jag känner dina föräldrar.
Jag... Jag tror inte att jag vill ha barn med dig.
Det är inte på grund av dig, det är bara det att...
- Hej, har ni sett Charlie? - Vem är Charlie?
Ha det så kul på festen.
Charlie?
Vänta.
Det är inte som du tror.
Jag tror att ni har haft sex.
Okej, det är som du tror. Men det var du som drev mig till det!
Jag letar bara efter tändstickor.
- Det är nog bäst att jag går. - Nej, stanna!
- Jag vill att du stannar. - Jag vill helst gå.
- Varför gör du inte det? - Han går ingenstans.
Kan han ta på sig en tröja åtminstone?
Det handlar inte om honom.
Nej, det handlar om oss.
Men jag föredrar om han är påklädd.
Okej, ta på dig den här!
Så där. Bättre?
Nej, nu är det ännu värre.
Det bryr jag mig inte om.
Sluta titta.
Vad har hänt? Jag trodde att vi var lyckliga.
Trodde du?
Lycka är inget varaktigt tillstånd.
Fattar du nu vad jag menar?
Ta det lugnt.
Det här måste vara jobbigt för honom.
Håll klaffen.
Jag vet att du är arg, jag försöker hjälpa till.
Jag tänker slåss med dig.
Snälla, gör inte det.
Det finns barn där nere!
Herregud!
- Nej, nej. - Var försiktig, Will!
Såja.
Släpp mig!
Bort med armarna.
Lugna ner dig!
Förlåt, jag tror att ungarna...
- Ta det lugnt. - Äsch, förresten.
Släpp! Jag vill slå dig!
Inte förrän du lugnar ner dig.
Glöm det, Will. Det är slut.
Vad då?
Mellan oss.
"Mellan oss"? Bara så där?
Det hände inte bara med en gång.
Vi har barn.
Blanda inte in dem.
Vad menar du med det?
De har kalas där nere.
Det krävs mod för att försöka förändra sitt liv!
Ja, oj vad modig du är.
Var inte bitter. Det passar dig inte.
"Var inte bitter"?
Hur ska jag vara då?
Jag älskar dig.
Vad är problemet, då?
Att jag inte gillar mitt liv!
Jag är ledsen.
Är du?
Jag är också ledsen.
- Är du? - Ja.
Ett år senare...
Vem vill ha tårta?
- Blås ut dem. - Jag.
En pytteliten bit till dig...
Tänk att ni är sex år! Det känns som om det var igår ni var fem.
Det var igår, pappa.
Du vet vad jag menar.
Vem vill ha presenter?
- Jag! - Jag!
Okej.
Här får ni iPads! Inte iPads.
Spring.
Hej!
Hej, Charlie, hur är det? Ja, vi är i parken.
Hur mår flickorna?
- Jag har gjort drakar åt dem. - Okej.
Jag har gjort dem själv.
Nej... Nej, du vet...
Nej, jag har gjort dem själv.
Ja, de flyger.
Lite grand.
Hoppas det inte gör nåt, tjejerna frågade om de kan få stanna lite längre.
Okej.
- Säkert att det går bra? - Ja.
Jag kommer tillbaka med dem innan läggdags.
De ska inte äta pizza.
Okej, tack!
Er mamma frågade om jag kan ha er lite längre.
Låter det okej?
- Hej! - Hej, Gary!
Tjejer.
- Hej, Gary. - Hej, Gary.
Jag hämtar Charlie. Charlie!
- Ni kan gå in... - Hej, tjejer!
Grattis på födelsedagen!
Åh, så fina! Visa drakarna för Gary!
Jättefina!
Ha en bra vecka, tjejer!
Måste han öppna?
Han trodde att det var hans thaimat.
Jag är inte förvånad.
- Får jag prata med dig? - Javisst.
I morgon? Klockan tolv på Ted and Honey? Jag kan bjuda dig på en kaka.
Hur är det?
Klockan tolv blir bra. Godnatt, tjejer! Jag älskar er.
- Hej då, pappa, jag älskar dig också. - Hej då, pappa, jag älskar dig också.
Jag vill bara vara ensam.
Du är ensam!
Förlåt att jag är sen.
- Jag lovade dig en kaka. - Det är bra.
- Jag lovade. - Det är lugnt.
Jag lovade.
- Havrekaka med choklad. - Det är bra, sa jag.
- Din favoritsort. - Jag...
- Bit! - Jag försöker sluta med socker.
- Det är din favoritsort. Bit! - Jag försöker...
Tack.
Hur är det på jobbet?
Undervisningen? Bra. Ger mig en ursäkt att inte jobba med boken.
- Du borde göra båda delarna! - Jag vet.
Jag håller på att komma över en separation.
Bara bra! Tack för att du frågade!
Öh... Hur mår du?
Jag går en kurs i improvisation.
Så kul!
- Hur så? - Nej, jag menar bara...
Är det inte meningen att det ska vara roligt?
Det handlar om mycket mer än så.
Gary anser att jag har dolda talanger.
Gör han? Då har du säkert det också.
Gary vill att vi gifter oss.
- Va? - Jag vet, det låter inte klokt.
Jag vet inte vad jag vill.
Vad sa du?
Jag vet inte, jag tänker fortfarande.
Jag trodde inte att du ville gifta dig.
Jag vet.
Du sa att det var bästa sättet att förstöra en relation.
Men att inte gifta sig fungerade inte heller.
Skojar du?
Jag vet att det är oväntat,
men om jag ska göra det här, vill jag ha ditt stöd.
Du funderade ju fortfarande.
Ja. Jag funderar fortfarande.
Funderar du just nu, medan vi pratar?
Jag är gravid.
Wow.
Är det hans?
- Naturligtvis! - Jag frågade bara.
Jag vill ha nån där när jag blir gammal och ful.
Det skulle ju jag ha varit!
Sluta.
Det är bäst att jag går.
- Varför det? - Jag vet inte.
Det känns bara så.
- Will? - Ja?
Ta kakan.
Okej, toppen.
"Varför ska allt jävlas," dubbel understrykning, "så mycket?"
Några tankar?
Folk är så själviska.
Jag gillar din passion, men nej.
Är det inte därför?
Nej, det är för att mitt ex lämnade mig för en monologartist
som nu gjort henne på smällen och friat!
Nu kommer Gary att träffa mina döttrar mer än jag gör!
Han kommer att bo i mitt gamla hus.
Ta över min familj.
Medan jag bor ensam i en etta med kokvrå i Astoria.
Har du varit i Astoria?
En gång, på nån fest.
Ja, en gång.
Vad är en monolog-artist?
Som en komiker, fast utan skämt.
- Finns det något sånt? - Ja.
Enligt MacArthur-stiftelsen finns det!
Han håller nog en monolog för mina barn just nu.
Jag fattar inte.
Har detta nåt med seriekonsten att göra?
Varför är vi här?
För att lära oss nåt?
Du är på hugget idag, Paul. För att lära oss nåt. Vad?
Att berätta nåt.
Varför vill man berätta saker?
För att...
Du gjorde det igen! Nån annan?
För att förstå oss själva bättre.
Det låter bra,
men om det är enda skälet, varför inte bara gå i terapi?
- Eftersom terapi är fånigt? - Ja.
Det kanske det är.
Får jag gå hem?
Vi tar rast.
Bra synpunkter, tack allihop.
- Mr Henry? - Ja?
- Är allt väl? - Ja då.
Jag har bara ett dåligt liv.
Det kommer att gå över.
Hoppas det inte verkar konstigt,
men vill ni komma på middag hos mig?
Hör på, tack snälla...
- Kat. - Kat, just det.
Det är snällt av dig, Kat.
Men vi får inte ha förhållanden med elever.
Nej, herregud, nej!
Trodde ni att jag ville bjuda ut er?
- Nej! - Du milde!
Nej, nej, absolut inte!
Nej, nej. Det skulle jag aldrig göra! Vad äckligt!
Wow! Sir, aldrig. Jag skulle aldrig göra det!
Jag är inte Elefantmannen.
Nej, nej, ni är bara... Ni är så gammal.
Varför bjöd du hem mig då?
Så att du ska få träffa mamma.
- Din mamma? - Hon är gullig.
- Hur gammal är din mamma? - 45.
Hur gammal tror du att jag är?
Jag vet inte.
Mellan 50 och 62?
Jag är bara 39, nej, jag har fyllt 40. Jag är en ung 40-åring!
Här är hon i alla fall.
Är det din mamma?
Ja, och hon gillar era serier också.
Så gulligt.
Hon är gullig.
Kat, jag har inte kommit över min före detta ännu.
Ni borde träffa min mamma.
Ni lär ju inte träffa nån snyggare hemma i er lägenhet, okej?
Gud, vad jag avskyr den där lägenheten!
Vet du vad, Kat?
- Jag kommer och träffar din mamma. - Bra.
Här är adressen, kom dit klockan åtta.
Ta på er nåt snyggt.
Som den här?
Vem är det?
Will Henry, jag är här för... dejten.
Himmel, har du köpt vin? Vad pinsamt.
Förlåt, jag förstod inte att det var pinsamt.
- Du är väl...? - Diane, Kats mamma.
- Jag är... - Will.
Jag vet, och det är trevligt att träffa dig också.
Jag vill inte vara otrevlig,
men jag vill tala om att jag träffar nån.
- Ja... - Kat visste inte om det.
Det var därför hon ordnade det här.
Hon skulle nog inte gilla honom. Jag vet inte om jag gillar honom.
Vi har varit på några dejter, och...
Jag vill vara uppriktig.
Många människor dejtar ju alla möjliga.
Men det är inget för mig.
Jag klandrar dig inte om du gör det.
Du kanske kommer direkt från en dejt, vad vet jag?
Men det gör du väl inte?
Nej, nej, svara inte! Glöm det!
Det angår inte mig.
Jag hörde att du har separerat. Det var tråkigt att höra.
Dejting suger.
Ja, det gör det. Nåja.
Jag åker väl hem då.
- Nej, det får du inte. - Varför inte det?
Kat är här.
Hör på, jag vet inte riktigt... Det här verkar jobbigt.
Jag vill inte föra min elev bakom ljuset.
- Mr Henry? - Hej, Kat!
Hej! Vad gör ni därute?
Ingenting. Jag bara...
Jag bekantar mig med din lärare.
Sjyst.
- Ja. - Väldigt sjyst.
Vi är sjysta polare.
Hur länge har du ritat serier?
Jag vet inte. Sen jag var barn, tror jag.
Jaså? Uppmuntrade dina föräldrar dig?
- Nej. - Varför inte?
Det finns inte många framgångsrika serietecknare där jag är från.
Var är du från?
Nya Zeeland.
Det är så vackert där.
Har du varit på Nya Zeeland?
Nej.
Men Kat tar med mig på alla Hobbit-filmer.
Så då vet du allt om oss?
Så stöddig man kan vara.
Ja, jag är en stöddig liten hobbit.
Jag gillar det!
Säg sanningen nu.
Finns det några framgångsrika serietecknare över huvud taget?
Ja, School of Visual Arts har utbildat några.
Okej. SVA...
Har du nåt emot SVA?
Nej. Men jag ville att Kat skulle gå på Columbia.
- Columbia är en bra skola. - Väldigt bra.
Vad jobbar du med, då?
Undervisar på Columbia.
Wow!
Wow! Gör du? Vad undervisar du i?
- Amerikansk litteratur. - "Amerikansk litteratur"?
Tidig amerikansk, före serierna.
Skulle det där vara ett skämt?
- Kanske. - Jättekul.
Du inser väl att seriealbum är en del av den amerikanska litteraturen?
Det vet jag inte riktigt...
- Hur många seriealbum har du läst? - Jösses.
Inklusive ditt?
Inklusive mitt.
Jag har faktiskt bara läst ditt.
Otroligt.
Det är därför folk inte tar serier på allvar.
Eftersom litteraturvetenskapliga institutioner
inte ens räknar dem som litteratur.
Jag gillade din lilla bok.
Min lilla bok?
Ditt seriealbum. Bättre så?
Mitt lilla seriealbum?
Herregud, har ni redan börjat bråka?
Sköt dig själv, snälla Kat!
Sköt dig själv, Kat!
Vilket gott vin.
Vill du ha lite mer?
Nej, jag borde faktiskt inte.
Bra, då gör det väl inget om jag tar hem resten?
Jaha...
Tack, godnatt.
Det var väldigt... Jag vet inte riktigt. Nånting.
Ja.
Tack för att du ställde upp, för Kats skull. Det var trevligt att träffas.
Tack för fläskkotletterna. Jättegoda.
Det var svärdfisk.
Du...
Kat berättade att du har det jobbigt just nu.
Jag vet hur det är.
Om det hjälper,
så vill jag bara säga att jag verkligen tycker att du är...
Trevlig.
Tack.
Jag tycker att du är trevlig också.
Godnatt.
- Hej då, Kat! - Hej då!
Hur gick det?
Han är lite snobbig.
Men det är ju du också, så...
- Pappa! - Pappa!
Är ni redo för den bästa helg som ni nånsin varit med om?
- Det säger du ju varje helg! - Ja.
Nu är det dags igen! Kom!
Sådär ja.
Var har du fått bilen ifrån?
Lånat av en elev. Vi ska åka norrut.
Varför det?
Vad menar du? För att komma från stan.
Ligger du illa till?
Nej. Hur kom du på en sån konstig idé?
Vilken konstig fråga!
Jag tyckte att ni tjejer tillbringade för mycket tid inne i New York.
- Ska vi bo på hotell? - Nej.
Jag tänkte att vi skulle campa.
- "Campa"? - Ja.
I ett tält?
Ja.
Äger du nåt tält?
Jag äger inget tält. Men det finns ett tält i bilen.
Mamma vill att vi ska öva på att spela cello.
Det kan ni göra i skogen.
Kom hit!
Där fick du mig!
Så vackert, tjejer.
Jättefint! Vad är det för låt?
Det är lugnt. Jag kan sova ute... Under stjärnorna. Det är romantiskt.
Det går bra. Var inte oroliga.
Hur mår ni?
Bra.
Jaså?
- Hur mår er mamma? - Bra.
- Har hon berättat om... - Ja.
- Hur känner ni för allt det? - Jag vet inte.
Hur känner du dig?
Jag vet inte. Bra.
Ni vet väl att jag alltid kommer att vara er pappa?
Va?
Kommer du på bröllopet?
Jag vet inte om det är nån bra idé.
Pappa? Hatar du mamma?
Naturligtvis inte, Clio!
Colette säger att du hatar henne.
Jag älskar er mamma.
Älskar hon dig?
Ja, det gör hon nog, på sätt och vis. Visst gör hon det.
Varför gifter hon sig med Gary, då?
Kärlek är komplicerat, tjejer.
Mamma är en jävla käring!
- Colette! - Jag ska tala om för mamma att du sa så!
Gör det, jävla käring!
Tjejer! Sluta!
Just nu är det viktigt att vi stöder er mamma.
Fattar ni?
- Varför det? - Eftersom hon behöver det.
Sluta! Jag vet att du försöker putta ner min korv i brasan!
Vill du att jag ska svälta ihjäl?
Godnatt, tjejer! Jag älskar er!
- Jag älskar dig också, pappa. - Jag älskar dig också, pappa.
- Pappa? - Ja?
Har du nån tjej?
- Nej, raring. - Bra.
Tiden är ute.
- Noshörning! - Noshörning?
- Ja! - Ja!
- Jösses! - Jag kom på det!
- Hej. - Hej.
Hur kom du in?
Jag sms: ade ju dig.
Du kunde ju passa dem i kväll.
Ja, det går bra.
Hemma hos dig, menade jag.
Förlåt.
Jag vill ha mer tid med dem.
Va? Varför det?
Jag vill träffa dem mer. Jag vill ha vardagar.
- Du bor i Astoria. - Än sen?
Då får de en och en halv timmes skolväg.
Jag kan flytta.
Sen när har du råd med det?
Jag är en bra pappa.
Du är bra på att ha roligt med dem.
De är sex år. Då ska man ha roligt hela tiden.
De ska lära sig saker.
- Har de spelat cello i helgen? - Ja.
De ska öva varje dag.
Jag vill ha mer tid med dem.
Kan vi prata om det i morgon? Jag är trött.
Var är monologartisten Gary?
I sin lägenhet.
Har han en lägenhet?
Ja, han har den som arbetslokal. Är det konstigt på nåt sätt?
- Ja. - Ja, det är det.
Fan också. Vad har jag gett mig in på?
Svara inte.
Vad föreställer det här?
- Ett öga som blinkar? - Varför säger du det, Paul?
Eftersom det är vad som händer?
Ser du faktiskt ett öga som blinkar på nån av dessa bilder?
- Nej... - Du ser ett öga som är öppet.
På nästa bild är det stängt.
Vi skapar blinkningen i våra hjärnor.
Det kallas för slutning.
- Vad kallas det? - Slutning.
Respektera tomrummet mellan rutorna. Det kan spara mycket arbete.
Det kan överbrygga tid och rum! Det kan skapa och förstöra hela världar!
På sätt och vis är mellanrummet mellan rutorna
lika viktigt som bilderna i rutorna,
för det finns en story som man berättar,
men också sånt som man utelämnar.
Och därför så är storyn en gemensam skapelse
av författaren, alltså ni, tillsammans med era läsare.
Jag fattar inte. Vad ska hända här?
Det är inte alltid lika enkelt som en blinkning.
Det verkar bara poänglöst.
Du verkar poänglös.
Det räcker för idag.
Nästa vecka vill jag ha skisserna för era minnesprojekt.
Alla. Utan undantag.
Celia.
Paul.
Vad gör vi här?
Jag vet inte.
- Hej. - Hej.
- Jag har tänkt. - Hej, tjejer.
Vad gör du här?
Du ville ju ha mer tid med flickorna.
- Ja. - Vi gör ett försök!
Va, nu med en gång?
Ja. Är du upptagen?
Jag höll på att jobba med en grej.
Så du kan inte ta emot dem?
Nej... jo, det är klart att jag kan. Kom in, tjejer!
Du kunde ha sagt till i förväg. Jag har ingen mat hemma.
Du sa att du ville ha mer tid med dem.
Jag har bara ett ägg.
Tänk ut nåt. Gå och handla.
Vad har hänt? Varför är ni här?
- Meanne har slutat. - Har hon?
- Ja. - Varför det?
Hon fick jobb hos Jon Stewart.
Den Jon Stewart?!
Wow. Vad gör hon, sketcher eller...
Nej. Hon passar hans barn.
- Vad tror du? - Naturligtvis!
De träffades på min improvisationsföreställning.
Det är inte... Det är inte lustigt, förlåt.
Vilken dålig timing!
Gary framför sin nya monolog och hans familj är i stan.
Jävla skit.
Vad då? Monologen eller familjen?
Kombinationen?
Jag är bara så förbannad på Meanne.
Så ledsna flickorna ska bli! Hon har ju alltid funnits där.
Det här är deras veckoschema.
De ska spela cello minst 20 minuter varje dag.
- Inga problem. - Laga till grönsaker.
De ska inte äta pizza!
Hej då, tjejer!
- Hej då, mamma! - Hej då, mamma!
Jag älskar er.
- Jag älskar dig också! - Jag älskar dig också!
Ring mig!
- Okej. - Okej.
Är ni hungriga?
Efter middagen får ni bada och sen i säng.
Vi måste upp supertidigt om vi ska hinna till skolan i tid.
- Hur tidigt? - Kl. 06.00.
Skojar du?!
Nej.
Vi har aldrig gått upp så tidigt!
Imorgon ska ni göra det.
Nej.
Ursäkta?
Det ska vi inte.
Jo, det ska ni.
Ska vi slå vad?
Jag slår inte vad med er.
Har du nånsin gått upp så tidigt?
Okej, kl. 06.45.
Men då får vi snabba på. Jag vill inte bli sen.
Sluta.
Inga hemlighetsfulla blickar.
Pappa?
Pappa!
- Vakna! - Vakna!
- Fan! - Fan!
Säg inte "fan"!
Sluta leka med min telefon och klä på er!
Går det bra med pizza till frukost? Svara inte.
Jag är bajsnödig.
Okej.
Vänta lite...
- Hej, Charlie! - Ni är sena.
Vi är nästan framme.
Otroligt! Ställde du inte alarmet?
- Jo. - Nej, det gjorde du inte!
I så fall hade du varit här nu!
Tja...
Varför använder du inte alarmet
- som alla andra? - Jag ställde...
- Varför ska det vara så omöjligt... - Men jag...
- Jag ställde alarmet... - Avbryt inte!
Jag ställde in väckning...
Vad åt de till frukost? Har de fått frukost?
De äter frukost.
Vad äter de för nåt?
Ost och... tomater. Okej!
Jag ringer dig då, när de kommer till skolan! Okej?
Ja, ja, förlåt.
Okej, hej då.
Godmorgon, hälsar mamma!
Vänta, får jag se på er.
Ni är jättefina. Ha det så bra idag!
Förlåt, förlåt.
Vad har ni gjort i skolan idag?
- Sånt som barn gör. - Bara såna saker?
Jag har gjort vuxensaker.
Vad då för nåt?
Gå omkring, och jobba,
prata med allvarlig röst, så här: "Hej."
Vad har du gjort, Colette?
- Samma som hon? - Vad då?
- Sånt som barn gör. - Sånt som barn gör?
Är det all information som jag kommer att få av er?
- Ja. - Ja.
Vänta.
- Hej, Charlie! - Hej.
Kan jag ringa upp dig? De äter middag.
Du missade deras franska!
Jag trodde att det var på tisdag.
Det är tisdag.
Det är tisdag idag!
Jag visste inte att det var tisdag.
- Skojar du?! - Okej.
Det är tisdag, Will.
- Jag vet. Okej. - Söndag, måndag, tisdag, okej?
Nu förstår jag var vissa av...
Det är du som lär ungarna att svära!
Klarar du det här?
- Ja. - Kan jag lita på dig?
Jag klarar det. De äter grönsaker just nu.
Ja, de kommer att komma i tid imorgon.
Okej, då.
- Okej, vi hörs, hej då. - Hej då.
Ni kunde ha sagt att ni hade franska i dag.
Det där är ett fult ord i Frankrike.
Tjejer, vi måste samarbeta. Jag kan behöva lite hjälp.
Särskilt om ni vill träffa mig oftare, okej?
Okej.
Vakna, vakna, klockan är sex!
- Är du tokig? - Nej.
Kom nu.
Även om de har det på djuraffären...
Jag vet inte om djur ska äta popcorn.
De får.
Vad har hänt?
Bombhot.
"Bombhot"?
Hur länge måste vi vänta?
Skolan är stängd idag.
Den får inte stänga. Jag ska undervisa idag.
Vad?
Det är Will Henry, din lärare. Får jag prata med dig?
Så. Kom.
Vad gör ni här?
Jag behöver en barnvakt.
Vill ni att jag ska passa era barn?
Hemskt ledsen, men jag har ingen annan att fråga.
Charlie tog våra vänner när vi skildes.
Snälla du! Jag är desperat! Jag har lektion om en timme.
Jag vet. Jag går på er kurs.
Du får ledigt!
Jaså, verkligen?
Otroligt.
Jag betalar!
- Ser de på TV? - De älskar TV.
Eller hur, tjejer? Kom igen!
Ja, ja. Okej, då.
- Tack, snälla! - Det är lugnt. Vad är det här?
- Det är bara ett par cellor. - Cellor?
Ska de spela på dem nu?
Nej, naturligtvis inte.
Flickor, det här är Kat!
- Tjena. - Det betyder "hej".
Seså, bär er egen cello.
Okej.
Minnesprojekt. Vem vill visa sitt först?
Tom.
Ja.
Hej, jag har skrivit om hur jag lärde mig att masturbera.
Jag var 12 år.
Jag hittade pappas porrtidningar som han hade på sitt kontor,
och lotion och...
Du är ganska fräck, vet du det?
För att jag inte ringt? Jag trodde
- att du dejtade nån. - Nej.
- Jag bara... - Nej.
- Jag visste inte om vår personkemi... - Vad snackar du om?
Det handlar inte om oss.
Vad handlar det om, då?
Att du bad min dotter skolka från din lektion
för att passa dina barn!
Förlåt, läget var desperat i morse.
Du tänkte inte på att be nån av dina manliga elever?
Skojar du? De är idioter.
Så idioterna får undervisning,
men den klyftiga tjejen är hemma och passar dina barn?
Vilket budskap förmedlar det till Kat? Eller till dina döttrar?
Förlåt, jag tänkte inte...
Män brukar inte göra det.
Är hon här?
Hon gick ut när hon hade stoppat dem i säng.
Sover de? Klockan är bara sju.
De var utmattade.
Vad gör du med dem?
Jag ville bara ha mer tid med dem.
Kom in.
Det angår inte mig,
men du och din före detta verkar ganska obekymrade.
De är barn.
Ni kan inte skicka dem fram och tillbaka som hundvalpar.
Jag vet.
Varför inte?
De behöver struktur och stabilitet.
Det har de för det mesta.
Det är enkelt.
I såna här situationer
vill barn veta var de ska sova.
Ni ska inte ändra det på impuls.
Ja.
- Det är så synd om dem. - Nej.
Tro mig, jag har gjort alla misstag man kan göra.
Om det är till nån tröst så har Kat klarat sig bra.
Kat är en fin tjej.
Ja, det är hon.
Hon beundrar dig väldigt.
Gör hon? Varför det?
Hon tycker att du är en sån bra lärare.
Utom idag, kanske.
Utom idag.
Så roligt att höra!
Hon blev nog besviken när vi inte kom överens.
Ja.
- Vi ska väl åka hem. - Va?
Du kan inte åka nu. Flickorna sover.
- Vi kan inte vara kvar här. - Visst kan ni det.
- Jag vet inte. - Det gör jag.
Jag tänker inte låta dig släpa iväg dem mitt i natten.
Vad kostar taxiresan, 40 dollar?
Jag tänkte ta tunnelbanan.
Kom igen.
Jag hämtar några filtar så kan du sova på soffan.
Det finns nog nån pyjamas som du kan ha.
Det är lugnt, jag kan sova i kläderna.
Du har läst lite grand, ser jag?
Ja, jag skämdes efter vår... Vad det nu var.
Jag tänkte att jag borde ta reda på vad du pratade om.
Vad tyckte du?
Du hade rätt.
Serier är en underskattad del av amerikansk litteratur.
Jaså, minsann?
Jag hade ingen aning om vad folk använde mediet till.
Det finns verkligt sammansatta och djupt engagerande berättelser.
Så roligt, jag är så förvånad över att du säger så.
Jag måste tacka dig.
Varför det?
Nu förstår jag bättre vad Kat vill ägna sig åt.
Jag kan knappt tro att jag var så avfärdande.
Jag håller på att bli precis som min mamma.
Wow. Så underbart!
Alltså, inte att du håller på att bli som din mamma! Jag menar...
- Du vet vad jag menar. - Ja. Jag fattar.
Så...
Träffar du fortfarande den där killen som du inte vet om du gillar?
Nej, nej, jag bröt med honom efter vår middag.
- Tja... - Jaha...
Här har du filtarna.
- Tack. - Här står jag och håller i dem...
Jag tog de mjuka filtarna så det blir nog bekvämt.
Vilka fina filtar.
Inga problem.
Känns det okej att jag står så här nära?
Ja, jag gillar det.
- Känns det okej här? - Det känns bra. Jag gillar det här.
- Vi borde nog inte göra det här. - Nej, vi borde nog...
- Nu slutar vi. - Ja, vi slutar.
Nej, förresten.
- Säg stopp... - Stopp.
- Vad gott du luktar. - Ja...
Vi måste vara tysta. Jag vill inte väcka barnen.
Jag ska vara jättetyst.
Inte för tyst. Jag vill bli bekräftad.
Okej, jag ska viska och bekräfta dig.
Vänta, det är en sak som jag måste säga.
Är det nåt fel?
Nej, men...
Inga lögner, okej?
Ja... Nej.
Jag är vuxen.
Jag behöver inte låtsas att detta är nåt annat än det är, men...
Försök inte lura mig.
Jag...
Förstår du? Jag har gått igenom tillräckligt mycket.
Ja, jag förstår. Jag har också blivit sårad.
Jag vet. Det förstod jag så fort jag träffade dig.
Det var det första jag gillade med dig.
Så lustigt.
Vet du vad som var det första jag gillade med dig?
- Vad då? - Dina tuttar.
Vad gulligt. Smek dem.
Pappa?
- Åh, nej. - Nej.
Du måste ta hand om henne.
- Pappa, är du här? - Nej, nej, nej.
Jag är strax tillbaka.
Jag väntar här...
Hej.
Var har du varit?
Jag lånade bara några filtar av Kats mamma.
Hon har sagt att vi får sova över här allihop!
Det blir väl roligt?
Var är filtarna?
Nu går vi och stoppar dig i säng.
Vart ska du gå?
Jag sträcker bara på mig.
Det här var minsann opassande.
- Hej, Kat! - Hej, god morgon!
Var har du varit hela natten?
Det har ni inte med att göra.
Har din mamma stigit upp?
Hon har åkt till jobbet, men hon hälsade.
Jaså?
Hur sa hon det?
"Säg att jag sa hej då."
Vet du var mina barn är?
I köket, de äter frukost.
Bra, bra. Jag ber om ursäkt för igår.
Det är lugnt.
Jag gillar faktiskt era barn. De är roliga.
Tack.
Jag vill ersätta dig. Hur låter det med 20 dollar?
Som om ni inte vet vad en barnvakt kostar.
Hur mycket... Hur mycket vill du ha?
350.
- 350 dollar?! - Ja!
Kan jag få en månad på mig?
Ni vet...
Ni kanske bara kan läsa den här?
- Om ni har tid? - Vad är det?
En story som jag jobbat med jättelänge.
Rätt så töntig faktiskt. Den är inte riktigt klar.
- Nej, jag vill gärna läsa den. - Nej, det behövs inte.
- Ja... - Jag läser den gärna.
- Gör ni? - Absolut, med nöje.
Tack.
Ut från mitt rum nu!
Ja visst.
Ta med lakanen. Bränn dem.
Pappa, varför sov vi över hos Kat i natt?
Ni somnade, och jag ville inte väcka er.
Gillar du henne?
Vem, Kat? Ja, visst, jag gillar alla mina elever.
Ska ni gifta er?
Nej, hon är bara 19 år.
Vi ska inte gifta oss.
Ha det så bra idag, tjejer!
Vad är det?
Vad har jag gjort?
Du får inte gifta dig med Kat!
Det ska jag inte göra.
Jag längtar efter mamma!
Herregud. Kom.
Det är okej.
Hej!
Var det idag?
Nej, jag har en provning.
Vad gör du här?
Kan jag få prata med dig?
Ja.
Tänker du sätta dig?
Jag kan inte sitta i den här.
Okej... Du är jättefin.
Jag vet inte...
Jag kommer att vara större när vi gifter oss.
Jag borde ha på mig nåt
som visar mer av benen och drar uppmärksamheten från magen.
Vad var det du ville prata om?
Ja.
Barnen är väldigt förvirrade.
Varför det? Vad har du gjort?
Ingenting.
De var inte förvirrade när jag lämnade av dem!
- Jag vet inte riktigt... - Vad menar du?
De har det jobbigt
med alla förändringar just nu.
Vad då för förändringar?
Du vet, alla... förändringar.
Träffar du nån?
Va?
Herregud!
Du träffar nån!
Jag vill inte uttrycka det så.
Otroligt.
Just den vecka jag låter dig ha flickorna passar du på att träffa en tjej!
Du ville att jag skulle dejta.
Hur gammal är hon? Ingen elev, hoppas jag.
Nej, hon är mamma till en elev.
Wow. Var var flickorna under tiden?
De sov i hennes dotters säng. Alltså, min elev.
Inte konstigt att de är förvirrade!
Okej, det... Det låter värre än det är.
Nej, det är lugnt.
Jättebra att du träffat nån. Underbart.
Jag har inte... Det handlar inte om dig eller mig.
Bara barnen är lyckliga.
Lycka var ju inte ett hållbart tillstånd?
Det har du rätt i.
Men de behöver inte leva i kaos.
De lever inte i kaos på nåt sätt!
Du lämnade deras far på deras femårsdag.
Du gifter dig med killen som orsakade brytningen.
Barnvakten har slutat.
- Har du berättat det? - Öh.
- Det har du inte, va? - Sluta.
- Har du inte sagt det än? - Sluta.
Du lämpar plötsligt av dem hos mig. Det är väl ganska kaotiskt.
- Här. - Vad är det?
Deras schema. Franska, cello, stepp, museibesök.
Matlagning med flickorna Sheldon varje torsdag,
berättarworkshop på skollovet.
Frukost och middag, varje dag, cello, varje dag.
Godnattsaga, en timme per dag.
Kom inte och säg att de lever i kaos.
Bra, regelbundna måltider, du är ingen dålig mor.
- Jag är en jättebra mor. - Jag vet det.
De har aldrig levt i kaos hos mig.
Jag har levt i kaos. Jag var olycklig i åratal,
utan att göra nåt åt det.
Först tog jag hand om dig, sen om dem,
men ingen tog hand om mig.
Förlåt, jag visste inte att du ville studera improvisation.
Dra åt helvete!
Charlie!
Jag kan bli nåt mer än det jag är.
Vad ska det betyda? Jag förstår inte.
Nej, naturligtvis inte.
Naturligtvis inte! Herregud!
Tänk att du är ihop med en elevs mamma!
Vi är inte ihop.
Gillar du henne?
Jag sa ju att jag knappt känner henne.
Jag tror att du gillar henne.
Diane Jag vill träffa dig igen.
Will Jag också.
Diane Kanske nu?
Will Kan inte nu. Med två tjejer redan.
Diane Imorgon? Mitt jobb?
Will Kör till!
Diane Glad smiley.
Will?
Diane Jag vet att smileys är
en del av vår teknologiska kultur,
men jag avskyr dem. Så jag skriver ut mina.
Will Djävuls-smiley.
Pappa, vem sms: ar du med?
- Ingen särskild. - Är det Kat?
Nej.
Vilket trevligt tjänsterum.
Jag trodde att du skulle gilla det.
Ja, det gör jag.
Det gör jag faktiskt.
Jag menar inget annat, jag gillar verkligen ditt rum.
Jag trodde det, jag tog inte illa upp.
- Får jag fråga en sak? - Vad som helst.
Vad hände med dig och...
Babymamman?
Använd inte det uttrycket igen är du snäll.
Babymamman.
- Sluta! Du låter... - Min babymamma.
Det var tre gånger.
- Jag vet inte. - Gör du inte?
Vi har alltid varit väldigt olika.
Det var roligt i början,
sen blev det gradvis mindre roligt.
Hur så, olika?
Hon var utåtriktad, jag var tystlåten.
Hon hade pengar, det hade inte jag.
Sånt betyder mycket.
Det var inte det.
Charlie var alltid generös med vad hon hade.
Hon gav upp allt så att jag kunde koncentrera mig på serierna.
Hon hade sån tilltro till mig.
Antagligen mer än jag.
Vad var det som gick fel?
Hon slutade prata. Jag trivdes med tystnaden, för mycket.
Vad hände med dig och din före detta?
Det är inte lika intressant. Han var bara en skitstövel.
Vad är det här för nåt?
En pipa.
Har ingen här pluggat konsthistoria?
Är det nån av er som kan franska?
Är det en fransk pipa?
Det är Bildernas opålitlighet av Magritte.
Det står: "Detta är inte en pipa" på franska.
Det stämmer.
Förvirrande.
Sanningen är att det inte är en pipa.
Vad är det då?
En bild av en pipa.
Rättare sagt, en projektion av en bild av en pipa.
Det räcker, inga metanivåer.
Jag vill bara visa relationen mellan ord och bilder.
Ibland använder serietecknare bilder
för att beskriva vad vi ser.
Jag är ledsen.
Jag är glad.
Men ibland använder han dem för att säga motsatsen till vad vi ser.
Är det här en glad man?
Varför ser han då så olycklig ut?
Kanske olycka är oupplösligt förenad med lycka?
Är det vad författaren vill säga? Vem vet?
Jag vet bara att jag är intresserad. Jag är engagerad.
Är det ni?
Det ser ut som ni.
Vi går tillbaka till den här.
Jag är förvirrad.
Ändå har vi bara börjat utforska vad detta innebär.
Va?
HALLÅ?
Hallå?
- Hej! - Du måste komma.
- Lugna dig. - Det är en nödsituation.
- Lugna dig. - Jag behöver hjälp...
Jag kommer. Lugna dig.
Charlie?
Du är här!
Vad är det?
Flickorna har låst in sig i badrummet.
Va? Varför det?
Colette sa att hon vill bo hos dig.
Bara Colette? Clio då? Har Clio...
Vad har du sagt till dem?
Jag vill inte vara utan dem.
Jag har lagt ner hela mitt liv på dem! Jag vet inte vem jag är utan dem!
Och improvisation är jättesvårt!
De kanske borde bo hos dig. Jag är så förvirrad.
Det ordnar sig.
Flickorna ska inte lämna nån av oss.
Det här är ditt fel!
Hur kan det vara mitt fel?
Du gör drakar åt dem. Ni campar!
Du visar mer initiativ än du nånsin gjorde i vårt förhållande.
Det var bekvämt för mig när du tog ledningen.
Jag har aldrig velat vara nån ledare.
Förlåt.
Förlåt?
Himmel! Vad vill du att jag ska säga?
Vi gjorde misstag. Du ska gifta dig.
Han är inte säker.
Vem, Gary? Varför det?
Jag nämnde din flickvän.
Hon har inte...
Vad har hon med saken att göra?
Gary tror att jag är svartsjuk.
På Diane? Så löjligt!
Han tror att jag har olösta problem.
Det har alla.
Han tror att jag har olösta problem med dig.
Vad sa du då?
Kanske du har rätt. Lycka kanske inte är nåt hållbart tillstånd.
Jag kanske inte visste vad jag hade.
Jag vet inte. Jag är bara hemskt förvirrad.
Det är lugnt.
Det ordnar sig.
Hur vet du det?
Det gör jag inte, men det känns bättre om man säger så.
Jag saknar dig.
Charlie.
Tänker du nånsin på mig?
Hela tiden.
Pappa?
Vad gör du här?
Vem vill ha glass?
Jag.
Kan vi få strössel?
- Ni får precis vad ni vill. - Ni får precis vad ni vill.
- Vi måste prata. - Ja.
Fan också.
Vad gör han här?
- Vi hörs senare? - Ja.
Okej.
- Jag trodde att du ville ha glass. - Jag vill ha glass.
Diane. Hallå där.
- Vem är det? - Will.
Vi måste vara tysta. Kat sover på soffan.
Var har du varit? Jag har sökt dig hela dagen.
Jag vet.
Är det nåt fel på din telefon?
Vi måste prata.
- Fan också. - Ja.
Vad är det?
Jag har kysst Charlie.
Du ville att jag skulle vara ärlig.
Jag menade: "Ligg inte med mig, om du fortfarande har känslor för ditt ex."
Men det är bra att du är uppriktig.
Jag hade inte planerat det.
Så du har fortfarande känslor för henne?
Jag vet inte. Du har gått igenom det här.
Försvinner de nånsin?
Frågar du verkligen det?
Förlåt.
- Jag är förvirrad. - Jag ser det.
Jag ville inte såra dig.
Nä, jag vet att du är en fin kille.
- Säg inte så. - Vad ska jag säga då?
Ska du inte bli arg och ge mig en örfil eller nåt...
Du bad om det.
Men jag sa: "Eller nåt."
Det missade jag.
Vill du ha lite is?
Nej. Det får svida.
De försvinner.
När då?
Lycka till, Will! Det var trevligt så länge det varade.
Diane.
Jag gillar dig verkligen.
Du fick inte ens chans att lära känna mig.
Kull!
Jag ska prata med pappa.
- Okej. - Ja.
Tack.
Jag berättade för Diane.
Min elevs mamma, om vår kyss.
Jaså?
Ni var ju inte ihop, sa du.
Nu är vi definitivt inte det.
Förlåt.
Ja, ja, hur som helst. Hur mår du?
- Bra. - Jaså?
Har du pratat med Gary?
Ja, faktiskt.
- Hur gick det? - Bra.
Bra. Vi diskuterade igenom hans tvivel.
Berättade du om kyssen?
Nej.
- Va? - Varför skulle jag göra det?
Varför inte? Varför gjorde du inte det?
Det var bara en kyss, Will!
Det var mer än så!
Kanske.
Jag tänker ändå gifta mig med Gary.
Jag kan inte tro det!
Jag avslutade min första vuxna relation på ett år för den kyssens skull!
Ingen bad dig göra det.
Du tänker binda dig för resten av livet.
Borde du inte vara ärlig mot honom?
Du, jag är ledsen för att vår kyss förvirrade dig.
Jag är inte förvirrad, det är du som är.
Okej, du har rätt.
- Jag är förvirrad. - Där ser du.
- Jag väntar barn med honom. - Våra barn då?
De är inte så små längre.
Du borde berätta för Gary. Han har rätt att veta.
Sen när bryr du dig om Gary?
Det är dig jag bryr mig om.
Släpp det här, då.
Otroligt.
- Vart ska du? - Bryr du dig om det?
Du tänker väl inte prata med honom?
Jo, vi är bästa polare.
Jag tänker sova över hemma hos honom.
PRIVATA TANKAR/ OFFENTLIGA RUM
PRIVATA TANKAR/ OFanTLIGA bRUM.
PRIVATA TANKAR/ OFaNTLIGA strRUMpor.
MAMMAS KARLAR Av KAT Neely.
Mammas första dejten-frisyrer
Dean-Phillipe-James David-Melvin-Tony
Jesse-Jamal-KLART.
Mammas karlar på min soffa.
Den förste: Han med "känslorna".
Läkaren-Läraren
Kat? Hej!
Vad gör ni här?
Hälsar på dig?
Hur visste ni var jag var?
Ringde din mor.
Jaså? Jag är förvånad över att hon svarade.
Hon svarade inte. Hon avvisade samtalet och sms: ade.
Jag svarade. Hon sms: ade var du var.
Jag vet hur sms fungerar.
Jag är ledsen.
Det gör inget. Det fungerade inte. Sånt händer. Det visste jag redan.
Jag trodde att ni åtminstone skulle vara snäll mot henne.
Åtminstone.
Jag har läst din bok.
Den är jättebra. Handlar det om din mor?
Jag trodde inte att det var en pipa.
Du har rätt, det är ingen pipa.
Men det är en bra story.
- Tycker ni? - Ja.
Tack.
Har du visat den för din mamma?
Nej, hon skulle inte förstå.
Du underskattar henne.
Hon skulle tycka att jag exploaterar hennes liv.
Hennes karaktär är lite strulig men den känns verklig.
Och det är ett kärleksfullt porträtt.
Hon skulle nog bli stolt om hon fick se boken.
Bilderna är vackra.
Varför måste ni vara en sån skitstövel för?
Jag ville inte såra nån.
Än sen? Ska ni flytta ihop med er före detta igen?
Jag vet inte.
Vet ni vad det bästa var med mina föräldrars skilsmässa?
- Berätta! - De skildes.
- Vilken fin story. - Tack.
Det är mitt liv.
Vad är detta?
En jättestor, magisk bok som visar dig en deprimerande,
men underhållande värld.
- Vill ni att jag ska läsa den? - Ja.
Milde tid, är det era original?
Du kan väl berätta vad du tycker?
- Ja, okej. - Vi ses.
Jag lade märke till några saker.
Vad menar du?
Det behövs ett slut.
Hur vet du var jag bor?
Kom igen, jag är 19. Jag vet allt.
Tänker ni släppa in mig?
- Vad ska den här killen göra? - Vem då?
Den här killen.
Jag vet inte. Vad tycker du?
Gå vidare med sitt liv.
Han försöker.
- Gör han? Han verkar ha kört fast. - Hur så?
Ni har pyjamas på er mitt på dagen.
De är golfbyxor.
- De är fula. - Jag jobbar.
- Får jag se? - Det är inte...
Det är bara sånt jag ritat för att avreagera mig.
Ni måste släppa henne.
Vem?
Personen som ni ritar.
Jag vet inte vad vi pratar om.
Jo, det gör ni.
- Så du gillade inte boken? - Jo.
Men särskilt den här karaktären.
Dejting suger.
- Verkligen. - Ja.
Tack, jag gillar också den karaktären.
- Jag visade den för henne. - Varför det?!
Jag bor med henne. Det är en stor bok. Hon har intressanta åsikter.
Ni borde ringa och prata med henne.
- Det tänker jag inte göra. - Varför inte?
Hon har bett mig låta bli.
Ring i alla fall.
- Det var hennes enda regel. - "Ring inte"?
Vem bryr sig? Ring bara, eller låt bli.
Gör nåt. Vad som helst.
Vad är det annars för mening med det här?
Usch, vad ostädat.
CHARLIE och GARY.
Rör inte blommorna, sir.
Jag skulle bara...
Blommorna är bara till för att se på.
- Det är en privat tillställning. - Jag är inbjuden.
- Brud eller brudgum? - Ingetdera.
Är ni brudens eller brudgummens gäst?
- Pappa! - Pappa!
Jag är här med dem.
Hej!
Vad gör du här? Mamma trodde inte att du skulle komma.
Vet ni var mamma är? Jag behöver prata med henne.
Är allt okej?
Måste vi spela cello?
Bra tänkt, kom ihåg det.
Åh, det är du.
Hej, Gary!
Vi trodde inte att du tänkte komma.
Jag måste säga en sak.
Oj då...
Jag...
Jag tänker slå dig.
Jag förstår.
Jag tycker att du ska göra det.
Jag bryr mig inte om vad du tycker.
- Sluta nicka. - Förlåt.
Oj, nu gjorde jag det igen.
Vad ska jag göra?
Slå tillbaka, eller blunda.
Jag väljer att blunda, då.
Slå mig inte i ansiktet, är du snäll!
Jag slår dig var jag vill!
Okej.
Sluta hålla med mig!
Förlåt.
När som...
Aj fan!
- Gick det bra, Gary? - Nej! Det där var örat!
Ja, men du sa: "inte i ansiktet",
- så jag visste inte... - Fan!
Örat är ansiktet!
Jag ser inte örat som del av...
Örat är en del av ansiktet!
Så ser inte jag det.
Det är bara inte sant. Örat hör till ansiktet.
Ansiktet är den här ovalen. Det lär jag mina elever.
Jag...
Det är inte vad jag fått lära mig...
Kan vi enas om att inte enas?
Okej.
Bra slag.
Tack.
Handen gör ont nu, om det är nån tröst.
Will...
Vet du var hon är?
Ingen kan hitta henne. Hon svarar inte i telefon.
- Menar du allvar? - Varför skulle jag skoja om nåt sånt?
Jag vet inte. Jag vet inte vad du har för humor.
Jag skojar inte.
Jag älskar henne.
Ja, jag vet det nu.
- Du kom. - Jag kom.
Dina byxor är för korta.
Ja, de är nya.
Du är fin.
Folk letar efter dig.
Men bara du kunde hitta mig.
Eftersom du sms-ade och talade om var du var.
Vad gör du?
Jag är rädd för att göra ett nytt misstag.
Jag tänker inte på oss som ett misstag.
Det fungerade inte.
Först fungerade det, sen fungerade det inte.
Vad menas med det?
Att man inte kan förutse vad som ska hända.
Eller hur man kommer att förändras.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
Men om du väntar längre, missar du bröllopet.
Är vi vänner?
Vi är mer än det.
Vad är vi, då?
Vi är föräldrar.
- Okej, du först. - Nej.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!