Kom nu! Skynd dig!
- Går det? - Ja.
Vi må forberede os på en langstrakt krig mod magtfulde skurke.
Angrebet på Pearl Harbor kan gentages mange steder-
-på havet og langs vores kyster-
-og på hele den vestlige halvkugle.
Det bliver ikke bare en langstrakt krig, men en barsk krig.
Vi forventer at fjerne truslen fra Japan.
Men det ville ikke gavne os, hvis vi formåede det-
- mens resten af verden blev domineret af Hitler og Mussolini.
Vi skal vinde den her krig, og vi skal vinde freden.
- Brev hjemmefra? - Ja, fra min bror Homer.
- Han er den yngste, ikke? - Nej.
Ulysses er yngst. Han er... Han er fire.
Han tror, at det, der er godt, varer evigt.
Han mener, at han hører til der, hvor der er noget interessant at se.
Jeg håber, at du kommer til Ithaca og møder ham en dag.
Og min bror Homer og min søster Bess.
Og mor.
Hej, Harry!
Fjorten ord. Modtageren betaler.
- Mangler De penge? - Ja, jeg er blevet indkaldt.
Mor sender penge, så jeg kan komme hjem. Hvornår får hun det?
Hvad laver De?
- Tag dem. Det er ingenting. - Men hvorfor...
- Betal, når Deres mor sender penge. - Tak.
Det er betalt, Willie!
- Tom... - Hvad?
Jeg ved det godt, Willie. Men nogle gange...
Mind mig lige om, hvorfor du vil være bud?
Jeg møder en masse mennesker og ser en masse steder.
Hvordan har du sovet? Døsede du hen i skolen?
Lidt.
Hvad med din idræt, hvis du tager det her job?
Vi har en time gymnastik hver dag.
Jaså? Jeg løb 200 m hæk, da jeg gik på Ithaca High.
Jeg var dalens mester.
Det var jeg!
Vil du virkelig gerne have det her job?
Jeg bliver det bedste bud nogensinde.
Jeg var det bedste bud nogensinde. Du får jobbet.
Jo hurtigere du afleverer og henter, jo flere telegrammer kan vi sende.
Og så øges vores chancer for at slå Western Union.
Vi er Postal Telegraph. Vi er hurtige, høflige og frem for alt:
- Vi mister aldrig et telegram. - Javel, hr.
- Hvor gammel er du? - 16.
Det sagde du. Vi må ikke ansætte nogen under 16. Hvor gammel er du?
14.
Så bliver du 16 om to år.
- Hvad med de 15 dollar om ugen? - Jeg giver dem til mor.
Nu er du en af os. Hold øjne og ører åbne. Forstået?
Det her er en quarter.
Køb to daggamle tærter hos Chatterton's. Æble og kokos.
- Hvad synes du? - En god knægt.
Det synes jeg også. Et par år for ung.
Jeg er et par år for gammel. Det skal nok gå fint.
Jeg går over til Corbett's. I kan dele tærterne.
- Hvad var det, du hed? - Homer Macauley.
Du er lige det, vi har brug for. Du er hurtigst i hele dalen.
Husk nu. En gang bud, altid bud.
Ja, min dreng.
Homer Macauley.
William Grogan, 67 år. Telegrafist fra den gamle skole. En af de sidste.
Du ser sulten ud.
Fra nu af er vi to venner.
Værsgo.
Nogle gange skal du løbe ærinder for mig.
Ved eventuel beruselse forventer jeg en vis forståelse.
- Jeg er ret forstående. - Er du? Vi får se.
Hver aften skal du sørge for, at jeg kan udføre mine pligter.
Stænk lidt koldt vand i mit ansigt, hvis jeg ikke vågner.
Og giv mig så en kop varm sort kaffe fra Corbett's.
- Ved du, hvor det ligger? - Ja, hr. Koldt vand, varm kaffe.
Undskyld mig.
Homer, tror du, at verden er bedre efter krigen?
Ja, hr.
- Er kokostærten god? - Meget, hr.
Det er krigsministeriets tunge pligt at meddele...
Homer.
Det her er dit første telegram.
Læg det i kasketten.
- Postal Telegraph. - Telegram?
- Til hvem? - Mrs Rosa Sandoval. 1129 G Street.
- Er De mrs Sandoval? - Si, si! Kom ind.
Jeg kan ikke læse engelsk. Hvad står der i telegrammet?
- Frue? - Læs telegrammet op for mig.
Javel, frue.
"Deres søn Juan Domingo Sandoval døde på Filippinerne 19. marts 1942."
Kom ind.
Hvem har sendt telegrammet? Er det min søn, Juan Domingo?
Nej, frue.
Det er... fra krigsministeren.
- Krigsministeren? - Måske var det ikke Deres søn.
Der står Juan Domingo, men det passer måske ikke.
Sæt dig, så får du lidt slik.
Alle drenge elsker slik.
Jeg kan ikke sige op. Så er jeg selv så godt som død.
Mr Grogan!
Indkommende telegram. Vågn op!
Kaffe. Corbett's!
Mr Corbett, jeg skal have en kop kaffe. Til mr Grogan.
Nej, den er gratis.
Tak.
Sådan! Vær ikke bange.
Præcis. Det var jo det, jeg sagde. Præcis.
Corbett's kaffe...
- Er det et vigtigt telegram? - Nej.
Det er højst uvigtigt.
Det gælder penge. De vigtige er flere uger om at nå frem.
Et aftentelegram. Men du skal ikke ud med det nu. Det er højst uvigtigt.
Men det er meget vigtigt for mig, at jeg tager imod det.
De vil udskifte mig. De har villet pensionere mig i årevis.
De skaffer maskiner. Teleprintere. Maskiner i stedet for mennesker.
Ja, hr.
Jeg vidste, at jeg kunne stole på dig, Homer.
Du har allerede været til stor hjælp.
Du tog jobbet på det perfekte tidspunkt.
Jeg var verdens hurtigste telegrafist.
Hurtigere end gamle Wolinsky. Både til at sende og modtage.
Og ingen fejl.
Ja. Willie Grogan...
Hver eneste telegrafist i hele verden kendte det navn.
Og jeg... Ja...
Du og jeg, Homer. Vi lever endnu.
Det er vi.
I aften vil jeg sige nogle ord til alle kvinderne i vores land.
Jeg har en søn på en jager. Måske på vej mod Stillehavet.
To af mine børn bor på Stillehavskysten.
Mange af jer har sønner i militæret, som nu bliver kaldt i kamp.
I har venner og familie i det, der pludselig er en farezone.
Alt er godt, mor. Du skal ikke vente oppe.
Jeg afleverede et telegram til en kvinde på G Street.
Der stod, at hendes søn var død.
Men hun nægtede at tro det.
Da jeg kom tilbage til kontoret, var den gamle telegrafist fuld.
Han skal passe arbejdet, ellers pensionerer de ham.
Det skal nok gå, Homer.
Men du begynder at forstå en verden, som du var et barn i før.
Jeg ved ikke, hvad der sker.
Eller hvorfor.
Men uanset hvad er der ingen, der får lov at gøre dig fortræd.
"Kære Homer. Du er manden i Macauley-familien nu."
"Alt mit er nu dit. Mine bøger, min grammofon og mit mikroskop."
"Jeg savner jer selvfølgelig og tænker på jer hele tiden."
"Jeg tænker på far, der lige er død, og alligevel er det længe siden."
"Hans godhed er på en måde stadig hos os."
Stop så.
"Hans død er ikke nem at forstå."
"Det tager nok bare tid, før man kan slippe det."
"Når smerten er væk, håber jeg, at alt bliver lettere og bedre."
"Vi skal snart i kamp, men ingen ved hvor."
"Jeg er glad."
"Jeg ville ønske, der er ikke var krig, men jeg tjener gerne mit land-
-som for mig er Ithaca."
Marcus.
- Hvordan er morgenerne derhjemme? - Morgenerne?
- Hvad laver du? - Træner.
- Hvorfor? - For at få muskler.
- Skal du være verdens stærkeste mand? - Nej.
- Hvad skal du så være? - Sov nu videre.
- Skal du i skole? - Ja.
- Skal du så lære noget? - Jeg vil lære at løbe 200 m hæk.
- Hvorfor? - Det gør alle, der er født her.
Marcus gjorde det. Min chef gjorde det, og han blev mester.
- Hvad er en mester? - Den bedste.
- Vil du være bedst? - Jeg vil prøve.
- I morgen, nej, i går så jeg toget. - Hvad så du?
Jeg så en sort mand, der vinkede. Han sagde: "Jeg tager hjem!"
- Hvor skal han hen? - Alle bor forskellige steder.
- Rejser du? - På et tidspunkt.
- Kommer du tilbage? - Ja da.
- Og vil du være glad? - Ja.
Jeg skal jo se mor, Marcus, Bess og dig.
Du må ikke rejse, Homer.
Det er ikke nu. Jeg skal bare i skole.
Far rejste, og han kommer ikke tilbage.
Marcus rejste. Du må ikke også rejse, Homer.
Der går lang tid, inden jeg rejser.
Men nu skal du af sted. Til drømmeland.
"Jeg ved ikke, hvad der venter."
"Men uanset hvad det er, er jeg ydmygt klar til det."
Marcus!
"Min ven er forældreløs. Han hedder Tobey George."
"Jeg har fortalt om jer, og en dag tager jeg ham med hjem."
"Jeg ville ønske, at jeg ikke var i hæren, og at der ikke var krig."
"Jeg hader ikke nogen."
"Men jeg har besluttet mig for at være en så god soldat som muligt."
"Mere end noget andet vil jeg hjem-
- og tilbringe mange år med dig, mor, Bess og Ulysses."
"Jeg vil hjem og stifte familie selv."
"Du møder snart en verden af ting, der ikke er så nem at forstå."
"Alle fejltagelserne ligger foran dig."
"Alle de vidunderlige fejltagelser, som du skal og vil begå."
"Stol på dit hjerte, der er godt, når det siger, at du gør det rette."
Klar!
Nej! Væk fra banen!
"Og hvis du falder, om det så er andres eller din skyld-
-så rejs dig igen."
Middag med... Vent lige lidt.
Hvornår har jeg lovet at spise middag med dine forældre?
- Vi talte om det til frokost. - Godt. Rolig nu.
Hver gang du kalder mig "skat"...
Hvad er du bange for? Middagen er klokken syv præcist.
- Hvad mener du med "præcist"? - Kom til tiden. I pænt tøj.
- I pænt tøj? - Det tøj, jeg har købt til dig.
Jeg elsker dig.
- Og jeg ved, at du elsker mig. - Ja, det gør jeg.
Nej. Farvel.
Jeg har været inviteret til middag to gange i hele mit liv.
Jeg var hunderæd begge gange. Det var slet ikke sjovt.
- Mr Spangler, undskyld forsinkelsen. - Hej, Homer.
- Ulysses, hvad laver du her? - Ulysses? Det giver mening.
Han vadede ind fra gade og lyttede med til min samtale.
Du er en frygtløs ung mand, og du er god til at lytte.
- Halter du? Er alt i orden? - Ja, hr.
Godt. Der skal afleveres og hentes et par telegrammer. Hent først.
- Ja. Undskyld forsinkelsen. - Det gør ikke noget.
Bare rolig. Vi skal nok holde øje med din bror. Kør du bare.
Kør bare, Homer.
Jeg går over til Corbett's og får en drink.
I aften skal jeg spise middag med Diana og hendes forældre.
Jeg har brug for noget at styrke mig på.
Ulysses og jeg holder skansen så længe.
Ithaca Wine. Klar til afhentning.
Få Homer til at blive, indtil Sunripe er klar.
Din bror har slået Western Union to gange på to dage.
- Hvor mange blev det i går? - 67.
Det kan blive en god måned. Jeg kommer om lidt. En drink.
Det var Sunripe. Klar til afhentning.
- Jeg henter dem. - Gør du?
Hvis Homer kan, kan jeg også. Til fods!
Sam. Hannah.
Hej, drenge!
De... er verdens smukkeste kvinde.
Hej, Harry!
Postal Telegraph! Sam.
Hvad i alverden?
En gang bud, altid bud.
- De bliver aldrig voksen. - Det håber jeg ikke.
- Slået igen, Harry. - Stakkels Harry.
Værsgo. 129 aftentelegrammer. De er betalt.
Tak.
Her, Harry. Du skal ikke tage tomhændet tilbage.
- Hvordan går det, Ralph? - Det går så som så.
De fik tre øl til ens pris. Når de går, får de pengene tilbage.
- Har du råd til det? - Nej.
- Går noget dig på? - Måske.
Gamle Dutch her ville være fyldt 45 år i dag.
- Hallo, tosse. Giv os en drink mere. - Vi taler lige lidt. Han kommer.
- Krigen, der afslutter alle krige. - Det er det, de siger.
- Jeg bad om noget mere at drikke. - Ja...
Bliver det til noget?
- Ved De, hvem De taler med? - Jeg mente det ikke sådan.
- De har ingen anelse. - Undskyld, hr.
Gå med Dem, frøken. Ham skal De ikke omgås.
Vent.
Held og lykke, soldat.
- Det er fint nok, Ralph. - Nej, det er det ikke.
Jeg er bange, Tom.
Nu for tiden er vi alle bange.
Diana og jeg skal spise middag med hendes forældre i aften.
Så kan man tale om at være bange.
Jeg troede ikke, at det ville ske igen.
Men det er da klart.
Kampen er indeni. Den er inde i mig.
Sådan er vi. Indtil vi ikke er.
Jeg kan ikke resten.
En omgang mere.
Mine herrer!
- Sunripe? - Ja. 129 stykker. Plus, minus.
- Hvordan kom De først? - Jeg løb.
- Løb De fra Western Union? - Det var nemt.
Det var en skam, at du for vild på vej tilbage.
Du kan gå hjem med Ulysses.
Vi skal hente et fra Guggenheim.
Jeg kører hjem med Ulysses, og så Guggenheim, Ithaca Wine og Foley.
- Jeg er snart tilbage. - Det ved jeg.
Farvel.
- Det er bare torden. Bliver du bange? - Jeg bliver aldrig bange.
Hurtigere, Homer!
"Vær opmærksom, Homer. Kig dig omkring-
- i den her vidunderlige og vanvittige og smukke verden."
"Og føl medfølelse med alle."
"Og deres frygtelige måde at udholde og dø på."
"Hjælpeløse og fyldt med den verden, der venter."
De siger, at vi skal af sted i morgen tidlig.
- Hvad vil du hjem til? - Hvad som helst.
Jeg har ingen Mary. Ingen Bess.
Jeg vidste ikke, at børn havde forældre, før jeg begyndte i skolen.
Jeg tager hjem til et sted, ikke til mennesker.
Jeg ville gerne tage til Ithaca med dig.
Det kan du også.
Hvad tænker du på?
Jeg tænker på min far.
- Matthew Macauley? - Præcis.
Han arbejdede i frugtplantagerne.
Et normalt job. Han tjente nok til, at vi lige kunne klare os.
Men han sparede op til et klaver. Min mor ville give Bess et.
Der findes stadig mænd som ham.
Fortæl om Bess.
Om Bess? Du er heldig.
- Har du et billede? - Ja.
Hej, Bess. Blev I våde?
- Det her er Mary. - Godt at møde dig, Mary.
Vi skal til Majestic. Her er Homers aftensmad.
Jeg giver ham den.
- Goddag. - Hej.
- Kan jeg hjælpe? - Hvad koster et til New Jersey?
25 ord for 50 cent plus en lille afgift.
Vi tæller ikke adresse og navn.
50 cent? Det er ikke så slemt. Hvad så med San Antonio?
- Halvdelen af New Jersey. - Det giver mening.
Halvdelen af 50 cent. 25 cent.
- Det er fint. Her. - Værsgo.
Undskyld min ven Fat. Han har sådan hjemve.
Det hedder jeg ikke.
Fat og jeg skal af sted i morgen. Han er bare lidt nervøs.
Det hedder jeg ikke. Slet ikke.
- Staves det "kase"? - Ja. K-A-S-E.
- En kasse tørrede figner. - F-I-N-E-R.
Vi skal i biografen og tænkte-
- og I vil gøre os selskab. Vil I tage med os?
- Der er tegnefilm. - Naturligvis.
- De tager med i biografen. - Vent lige lidt.
- "Kærlig hilsen Bernard." - Godt.
- Efter jer. - Jeg holder døren!
Historiens største bedrag. Japan taler fred i Washington-
-og angriber samtidig USA.
Vores flådebase på Hawaii bombes hensynsløst uden krigserklæring.
Man spredte død i et land med fred denne skæbnesvangre søndag morgen-
- da vores land rakte en hånd ud for fred og forsoning.
En nation besidder, som en person, noget dybere og mere permanent-
- noget, der er større end summen af alle dens dele.
Det er dette noget, der er vigtigst for dens fremtid.
- Det er dit. - Mener du det?
Behold det.
MRS CLAUDIA BEAUFRERE. DET ER KRIGSMINISTERIETS TUNGE PLIGT...
Din søster Bess kom med aftensmad.
Hun havde en sød pige med sig.
Er det et vigtigt telegram?
Det er Mary, vores nabo. Hun er Marcus' kæreste.
Jeg ville købe to tærter, men der er masser her.
- Vil De dele med mig? - Nej tak. Jeg er ikke sulten.
Hvis De nu spiste lidt, ville De måske få bedre appetit.
Nej. Vi har faktisk regnfrakker.
Ja. Det ved jeg godt.
Jeg... Jeg blev bare fanget i regnen.
De dør vel ikke forgæves, vel?
Det spørgsmål kan jeg ikke svare på.
Jeg ved ikke, om der findes et svar på det.
Det er et meget ungt spørgsmål, og jeg er en gammel mand.
Forsøg ikke at leve i frygten, Homer.
Løber du op og henter mine piller?
Ja, hr.
- Tak skal du have. - Ja, hr.
Vent!
Hvad er der?
Undskyld.
Jeg har et telegram til mrs Claudia Beaufrere.
Ja, selvfølgelig. Hun fylder jo år.
Mor, der er kommet et telegram. Det er sikkert fra Alan.
Kom ind, unge mand.
Øjeblik.
- Goddag. - Goddag, frue.
- Lidt punch? - Nej tak.
- Jeg henter mine småpenge. - Det behøver De ikke.
Jeg skal bare...
Jeg skal tilbage til kontoret.
Vær sød at vente.
Mor!
Tak.
- Kunne I lide den? - Ja, den var god.
Tegnefilmen var alle tiders.
Vi skal hjem nu.
- Tak. - For hvad dog?
For tanken om Dem.
Må jeg også stjæle et? Jeg skal også af sted i morgen.
"Forsøg at huske på, at vi aldrig er alene."
"Han er vores."
"Og vi er hans."
Farvel.
Sikke du kan.
- Jeg tror, at de kunne lide os. - Hold da op.
"Verden er blevet vanvittig, Homer."
Har du ondt i benet?
Det er ikke noget. Det er bare et ledbånd eller noget.
Jeg løb hækkeløb...
Og jeg...
Det hele er noget rod.
Det hele er så anderledes derude.
Jeg smører lidt liniment på det.
Liniment er fint.
Det er dig, der har forandret dig.
Siden du begyndte at arbejde her, har du forandret dig.
Ja...
Jeg vidste ingenting, inden jeg fik det her job.
Jeg kan ikke lide, at det er sådan.
Jeg vil have, at alt skal blive bedre.
Hvordan kan nogen nogensinde forstå, hvordan alt hænger sammen?
Alt er så sørgeligt og forvirrende.
Og forkert.
Jeg er ligeglad med, at Helen ikke kan lide mig. Det gør ikke noget.
Ja, jeg har ondt i benet.
Klokken er fem over tolv.
Jeg må hellere gå hjem.
Det er lørdag i morgen.
Lørdage plejede at være min yndlingsdag.
Vil du ikke have en sandwich?
Jeg vil gerne have en sandwich. Jeg har ændret mening.
Tak din mor fra mig.
- Det var så lidt. - Nej, det var det ikke. Tak hende.
Ja, hr.
"Jeg ved det. Du elsker mig jo. Det ved jeg."
Hvad synes du om en kvinde, der siger: "Du elsker mig jo"
Du er dum, hvis du lader hende slippe væk.
Hvad synes du om vores nye bud?
Han er den bedste, jeg har set.
Stop! Vent! Lad være! Lad Ithaca være i fred!
Døden! Lad være!
Nej!
Homer. Læg dig ned.
Så.
Han har det fint. Bare sov videre.
Vil du det her?
Mor?
- Mor? - Ja, Homer.
Jeg græd aldrig, da jeg var lille.
Ulysses græder heller ikke.
Det nytter jo ikke noget.
Jeg troede, at man ikke græd, når man var voksen.
Men det er der, man begynder at forstå ting.
Der vil altid være smerte i den her verden.
En god mand forsøger at lindre smerten.
Mrs Macauley! Vi gik hen til mr Hendersons træ.
- Æblerne er ikke modne. - Nej, Lionel. Der går lidt tid.
De andre vil spille fodbold, men Ulysses er for lille.
- Må vi gå på biblioteket? - Det må I gerne.
Var Marcus som Ulysses?
- Hvordan? - Frygtløs.
Ulysses er som sin far. Men... ingen er frygtløs.
Bare jeg var som Ulysses.
Mor, du er det mest fantastiske menneske, der findes.
Auggie er af sted. Touchdown igen.
Jeg tager ind til telegrafkontoret. De har måske brug for mig.
Mr Grogan spiste en af sandwicherne.
Han bad mig takke dig, så tak fra mr Grogan.
Kate.
Katie.
Ja, Matthew?
Katie?
Ja.
Marcus.
Marcus?
Er alt i orden?
Ja.
Og Ulysses? Hvordan er han?
Lad mig fortælle om ham.
Hej, Homer!
Homer skal på arbejde.
Homer skal på arbejde!
Jeg kommer!
Så er vi færdige.
Tak for det, Lily. Vi ses.
- Telegram til Dolly Hawthorne. - Hun er ude. Jeg kan tage imod.
Vent lige.
Dreng. Kom lige her.
Vil du poste det her brev? Det er til min søster.
Send det med luftpost og anbefalet. Der er penge i det.
- Jeg har ingen frimærker. Vil du det? - Ja, frue.
En dollar. Læg brevet i din kasket. Ingen må se det, og sig ingenting.
Jeg siger ikke noget. Jeg gør det med det samme.
- Jeg kommer med byttepengene. - Nej.
Du skal ikke komme tilbage.
Mr Mechano. Maskinmanden.
Umuligt. Det er en maskine!
Det tror jeg ikke, Auggie.
- Auggie har ret. Det er en maskine. - Se!
MERE DØD END LEVENDE
Lad de små komme frem. Mr Mechano...
- Det er et menneske. - Du ved ingenting, Lionel.
Marcus?
Er alt i orden?
Vi går hjem, Ulysses. Han har allerede vist alle kortene.
Jeg går nu, Ulysses.
Far! Mor! Marcus! Bess! Homer!
Mor!
Han for vild, mor. Auggie fandt ham.
Tak, Homer!
Pas på. Der er et smadret æg i hans lomme.
"Homer, jeg har aldrig troet på krig."
"De er tåbelige, selv når de er nødvendige."
"Jeg er glad for, at det er mig, der skal i krig."
"Det havde været en skam og en fejl, hvis det havde været dig."
"Jeg kan skrive det, jeg aldrig ville kunne sige."
"Du er den bedste i familien. Du skal fortsætte med at være bedst."
"Når du lever dit liv for altid."
"Det er dig, vi kæmper for."
"Ja, for dig, min bror."
"Jeg skriver dit navn for at du, Homer Macauley-
-skal huske på, hvem du er."
"Jeg savner dig meget. Jeg glæder mig til, at vi ses igen."
"Gud velsigne dig."
"Vi ses. Din bror Marcus."
Hvis min bror bliver dræbt i den her idiotiske krig...
Så spytter jeg på verden. Jeg vil hade den. Jeg bliver den værste.
Vær taknemmelig for dig selv. Det er det, din bror mener.
Mr Grogan, er De fuld?
Ja, jeg er lidt fuld. Jeg har det bedre, når jeg er fuld.
Jeg ville nok ikke sige det her, hvis jeg ikke var fuld.
Du er en mand, Homer. Du er 14 år gammel og en mand.
Hvem gjorde dig til det? Jeg ved det ikke. Du ved det heller ikke.
Men det er sandt. Du skal vide, at det er sandt.
Forstår du det?
Hej, Lionel. Skal du i biografen?
- Jeg har ingen penge. - Hvorfor står du så i kø?
Vi gik hen til fængslet for at tale med fangerne-
-men så jagede Shag mig væk.
- Vil du se filmen? - Nej.
Kom med os. Vi går en tur, mens solen går ned.
- Kom med os, Lionel. - Fint.
Jeg var også træt af at stå der.
MRS KATE MACAULEY. DET ER KRIGSMINISTERIETS TUNGE PLIGT...
Stop nu, Ulysses!
Jeg hilser lige på mr Grogan. Jeg indhenter jer.
Det er mig, mr Grogan. Jeg henter kaffe.
Kaffe!
- Jeg laver en kande nu. - Har du slet ikke noget?
Kaffen kommer om lidt. Mr Corbett er ved...
Mr Grogan?
Hvad er der galt?
- Hvad er er med den gamle? - Han er død.
- Du er skør. - Nej.
Han er død.
Auggie?
Det er mr Grogan. Homer siger, at han er død.
Åh, Willie...
Jeg slukker den.
Auggie...
Du skal over til Corbett's.
De skal ringe efter doktor Nelson. Hans nummer er 1133.
Han tager sig af det. Han skal komme med det samme.
Bed dem ringe til Harry Burke, den anden telegrafisk.
- De skal komme herover. - Ja, hr.
Hej, Homer!
Willie sagde altid, at han ville arbejde, indtil han døde.
Du må tro på, at din bror lever videre i dig.
Nej! Det er ikke godt nok.
Jeg vil se ham.
Jeg vil mærke hans lugt, høre hans stemme og latter-
-og skændes med ham!
Alt er anderledes nu.
Og det her sted... Alt i Ithaca har forandret sig-
- for min bror kommer aldrig til at se noget igen.
Min bror er død.
Jeg vil ikke forsøge at trøste dig.
Det kan jeg ikke.
Jeg prøver bare at tro på-
- at de bedste sider af en god mand lever videre.
De lever videre for altid.
De vil vide det.
De vil vide det, så snart de ser mig.
Jeg kan blive hos dig lidt, hvis du gerne vil have det.
Jeg er nødt til at gå nu.
Mor, der er nogen...
Der står en soldat udenfor.
Gå ud til ham, min ven.
Hej.
Bess?
Hvordan ved du, hvad jeg hedder?
Kender du min bror Marcus?
- Ja. - Er han kommet med dig hjem?
Din bror...
- Det er Marcus. - Det ved jeg.
Du er Tobey, ikke sandt?
- Det kom i eftermiddag. - Det gør mig ondt, Homer.
Helle Virenfeldt Smith www.btistudios.com