Kom! Skynd deg!
Går det bra?
Vi må være innstilt på en lang krig mot slu og mektige banditter.
Angrepet mot Pearl Harbor kan bli gjentatt på mange steder, -
- på begge havene og langs kystlinjene, -
-og på hele den vestlige halvkulen.
Det kommer til å bli en lang og tung krig.
Vi regner med å eliminere trusselen fra Japan.
Men det hjelper lite hvis vi oppnår det, -
- og oppdager at resten av verden styres av Hitler og Mussolini.
Vi skal vinne denne krigen, og vi skal vinne freden...
- Brev hjemmefra? - Ja. Fra broren min, Homer.
- Den yngste, ikke sant? - Nei.
Ulysses er yngst, han er... Han er fire år.
Han tror at det som er godt, aldri tar slutt.
Og han mener at han hører hjemme der det er noe interessant å se.
Jeg håper at du blir med til Ithaca og får møte ham en gang.
Og min bror Homer, og min søster Bess.
Og mamma.
Hei, Harry!
14 ord. Mottakeren betaler.
- Du har litt for lite. - Litt? Jeg ble innkalt.
Moren min sender penger. Når får hun telegrammet?
Hva nå? Hva skal dette bety?
- Ta dem, det gjør ikke noe. - Men hvorfor...?
- Betal når moren din sender penger. - Takk.
Send som betalt, Willie!
- Tom... - Hva er det?
Jeg vet det, Willie. Men en gang iblant...
Si det igjen. Hvorfor vil du bli telegrambud?
Jeg får møte mange mennesker og dra til mange steder.
Har du sovet godt? Duppet du av på skolen?
Litt.
Hva med idretten? Du går glipp av den på grunn av jobben.
Vi har en time med kroppsøving hver dag.
Jaså? Jeg løp 200 meter hekk da jeg gikk på Ithaca High School.
Jeg var dalens mester.
Det er sant!
Vil du virkelig ha denne jobben?
Jeg skal bli deres beste bud noensinne.
Jeg var vårt beste bud noensinne. Du får jobben.
Jo fortere du leverer og henter telegram, desto flere kan vi sende.
Da øker sjansen til å slå Western Union og overleve.
Vi er Postal Telegraph. Vi er raske, vi er høflige, og fremfor alt:
- Vi mister aldri et telegram. - Ja, sir.
- Hvor gammel er du? - 16 år.
Det sa du i går. Vi får ikke ansette noen under 16 år. Hvor gammel er du?
14.
Da blir du 16 om to år.
- Hva gjør du med 15 dollar i uka? - Gir dem til moren min.
Nå er du en av oss. Hold øyne og ører åpne. Er det forstått?
Dette er en kvartdollar.
Kjøp to paier på Chatterton's bakeri. En med eple og en med kokoskrem.
- Hva synes du? - En kjekk gutt.
Det synes jeg også. Bare litt for ung.
Jeg er litt for gammel. Det ordner seg nok.
Jeg går til Corbett's. Dere kan dele på paiene.
- Hva het du, sa du? - Homer Macauley.
Du er akkurat den vi trenger. Du er nok den raskeste i hele dalen.
Husk: "En gang bud, alltid bud."
Ja vel, gutten min. Paiene.
Homer Macauley...
William Grogan, 67 år. Telegrafist av den gamle skolen. En av de siste.
Du ser ut til å være sulten.
Fra nå av er du og jeg venner.
Vær så god.
Nå og da må du gjøre ærender for meg.
Ved eventuell beruset tilstand... forventer jeg en viss forståelse.
- Jeg har ganske god forståelse. - Jaså? Vi får se.
Hver kveld må du sørge for at jeg kan utføre mine plikter.
Sprut litt kaldt vann i ansiktet på meg hvis jeg ikke våkner, -
- og gi meg så en kopp varm, svart kaffe fra Corbett's.
- Vet du hvor det ligger? - Ja, sir. Kaldt vann, varm kaffe.
Unnskyld meg.
Homer? Tror du at vi får en bedre verden etter krigen?
Ja, sir.
- Er paien god? - Veldig god, sir.
Det er krigsdepartementets tunge plikt å melde...
Homer...
Dette blir ditt første telegram.
Legg det i lua.
- Postal Telegraph. - Telegram?
- Til hvem da? - Mrs Rosa Sandoval. 1129 G Street.
- Er De mrs Sandoval? - Sí! Kom inn.
Jeg kan ikke lese engelsk. Hva står det i telegrammet?
- Frue? - Les telegrammet for meg.
Ja vel, frue.
...at Deres sønn Juan D. Sandoval falt på Filippinene 19. mars 1942.
Kom inn.
Hvem har sendt telegrammet? Er det min sønn, Juan Domingo?
Nei, frue.
Det er... fra krigsministeren.
- Krigsministeren? - Kanskje det ikke var Deres sønn.
Det står Juan Domingo, men kanskje det ikke stemmer.
Sett deg, så skal du få litt godteri.
Alle gutter liker godteri.
Jeg kan ikke slutte. Da er jeg så godt som død.
Mr Grogan!
Det kommer telegram. Våkn opp!
Kaffe. Corbett's!
Mr Corbett, jeg må ha en kopp kaffe! Det er til mr Grogan.
Nei da, den koster ikke noe.
Takk.
Sånn, ja! Ikke vær redd.
Nettopp! Det var jo det jeg sa. Nettopp!
Kaffe fra Corbett's...
- Er det et viktig telegram? - Nei.
Det er høyst uviktig.
Det gjelder penger. Synd at viktige bruker flere uker på å komme frem.
Et nattelegram. Men du trenger ikke å dra i natt. Det er høyst uviktig.
Men det er veldig viktig at jeg tar det imot.
De vil erstatte meg. De har hatt lyst til å pensjonere meg i årevis.
Skaffe maskiner, fjernskrivere. Maskiner i stedet for mennesker.
Ja, sir.
Jeg visste at jeg kunne stole på deg, Homer.
Du har allerede vært til stor hjelp.
Du tok jobben i rett tid.
Jeg var verdens raskeste telegrafist.
Raskere enn gamle Wolinsky, både på å sende og ta imot.
Og ingen feil. Ingen!
Ja... Willie Grogan...
Hver eneste telegrafist i hele verden gjenkjente det navnet.
Og jeg... tja...
Du og jeg, Homer... Vi lever ennå.
Det gjør vi!
I kveld vil jeg gjerne si noen ord til alle kvinner i vårt land.
Jeg har en sønn på en jager, kanskje på vei mot Stillehavet.
To av barna mine bor på Stillehavskysten.
Mange av dere har sønner i militæret, som nå gjør seg klare for kamp.
Dere har venner og familie som befinner seg i faresoner.
Alt er i orden, mamma. Jeg vil ikke at du skal sitte oppe.
Jeg måtte levere et telegram til en dame på G Street.
Det sto at sønnen hennes var død.
Men hun nektet å tro det.
Da jeg kom tilbake til kontoret, var den gamle telegrafisten full.
Han må kunne jobbe, ellers pensjonerer de ham.
Alt er i orden, Homer.
Men du begynner å bli klar over en verden der du har vært et barn.
Jeg vet ikke hva som skjer.
Eller hvorfor.
Men uansett lar jeg ikke noe skje med deg.
Kjære Homer, du er mannen i familien Macauley nå.
Alt mitt er nå di bøkene, grammofonen og mikroskopet.
Jeg savner deg, så klart, og jeg tenker på deg hele tiden.
Jeg tenker på far, som døde nylig, men likevel for lenge siden.
Hans godhet lever på et vis fremdeles hos oss.
Kutt ut!
Hans død er ikke lett å forstå.
Det tar vel bare tid å gi slipp på det.
Når smerten er borte, håper jeg at resten blir lettere og bedre.
Vi sendes ut i kamp snart, men ingen vet hvor vi skal.
Jeg er glad.
Det burde helst ikke vært krig, men jeg er glad for å tjene fedrelandet, -
-som for meg er Ithaca.
Marcus.
- Hvordan er morgenen der hjemme? - Morgenen?
- Hva gjør du nå? - Trener.
- Hvorfor det? - For å få muskler.
- Skal du bli verdens sterkeste mann? - Nei.
- Hva skal du bli, da? - Legg deg til å sove igjen.
- Skal du på skolen? - Ja.
- Skal du lære noe der? - Å løpe hekkeløp.
- Hvorfor det? - Alle her i bygda har gjort det.
Marcus gjorde det. Sjefen min gjorde det, og han ble mester.
- Hva er en mester? - Den beste.
- Skal du bli best? - Jeg skal prøve.
- I morgen... Nei, i går så jeg toget. - Hva så du?
Jeg så en svart mann som vinket. Han sa: "Jeg skal hjem!"
- Hvor skal han hen? - Vet ikke. Folk bor ulike steder.
- Skal du reise? - En gang.
- Kommer du tilbake? - Ja da.
- Kommer du til å være glad? - Ja.
Jeg får jo treffe mamma, Marcus, Bess og deg.
Ikke reis, Homer!
Ikke nå. Jeg skal bare på skolen.
Pappa reiste, og han kommer ikke tilbake.
Marcus reiste. Ikke reis du også, Homer!
Jeg skal ikke reise før om lenge.
Men nå er det på tide at du legger deg igjen.
Jeg aner ikke hva jeg har i vente.
Men uansett hva som skjer, er jeg ydmykt klar for det.
Marcus!
Vennen min er foreldreløs. Han heter Tobey George.
Jeg har fortalt om dere. En dag får dere treffe ham.
Skulle ønske at jeg slapp hæren, og at det ikke var krig.
Jeg hater ikke noen.
Men jeg har bestemt meg for å bli en så god soldat som mulig.
Mer enn noe annet har jeg lyst til å komme hjem, -
- og tilbringe mange år med deg, mamma, Bess og Ulysses.
Jeg vil komme hjem og stifte en egen familie.
Du kommer snart til å møte en verden som ikke er så lett å forstå.
Alle feilgrepene ligger foran deg.
Alle de herlige feilgrepene som du må og kommer til å begå.
Stol på ditt hjerte, som er godt. Det forteller at du gjør det rette.
...ferdig...
Nei! Vekk fra banen!
Hvis du skulle falle, fordi andre eller du selv spenner bein på deg...
...må du reise deg igjen.
Middag med...? Vent nå litt.
Når lovte jeg å spise middag med foreldrene dine?
- Vi pratet om det under frokost. - Ok, ta det med ro.
Hver gang du sier "elskling"...
Hva er du så redd for? Middag er kl 19.00 presis.
- Hva mener du med "presis"? - Kom tidsnok. I aftenklær.
- Hvilke "aftenklær"? - Klærne som jeg kjøpte til deg.
Jeg elsker deg.
- Og jeg vet at du elsker meg. - Ja, det gjør jeg.
Nei. Ha det.
Jeg er blitt bedt ut på middag to ganger i hele mitt liv.
Jeg var livredd begge gangene. Det var overhodet ikke morsomt.
- Mr Spangler, beklager at jeg er sen. - Hei, Homer!
- Ulysses? Hva gjør du her? - Ulysses? Da skjønner jeg.
Gutten rusler rett inn og lytter til telefonsamtalene mine.
Du er en fryktløs ung mann, og flink til å lytte.
- Halter du? Er alt i orden? - Ja, sir.
Da så. Noen telegrammer må leveres og hentes. Hent først og lever senere.
- Ja vel, sir. Beklager forsinkelsen. - Det går bra.
Ikke vær redd. Vi skal passe på broren din. Bare dra.
Bare dra, Homer.
Jeg går til Corbett's og tar en dram.
I kveld skal jeg spise middag med Diana og foreldrene hennes.
Jeg trenger en liten styrketår.
Ulysses og jeg holder fortet imens. Ikke sant?
Ithaca Wine. Klare til henting.
La Homer vente her til Sunripe Growers ringer.
Broren din har slått Western Union dit to dager på rad.
- Hvor mange ble det i går? - 67.
Dette kan bli en god måned. Jeg kommer straks. Én dram...
Det var Sunripe nå. Klare til henting.
- Jeg henter dem. - Du?
Hvis Homer kan slå Western Union, kan jeg det. Til fots!
Sam. Hannah.
Hei, gutter!
Du... er verdens herligste kvinne!
Hei, Harry!
Postal Telegraph! Sam...
Hva i all verden...?
En gang bud, alltid bud.
- Du blir aldri voksen, Tom Spangler. - Håper ikke det.
- Slått igjen, Harry. - Stakkars Harry.
Vær så god, 129 nattelegram. Alle er betalt.
Takk.
Her, Harry. Du må ha noe til Western Union.
- Hvordan går det, Ralph? - Det går vel sånn passe.
De fikk tre øl for samme pris som én. Når de går, får de pengene tilbake.
- Har du råd til det? - Nei.
- Noe som trykker, Ralph? - Kanskje.
Gamle Dutch her skulle ha fylt 45 år i dag.
- Du, fjolset! Få noe å drikke. - Vi prater bare litt. Han kommer.
- En krig som gjør slutt på all krig. - Ja, det var det de sa.
- Du, jeg ba om mer å drikke. - Ja...
Blir det noe?
- Aner du hvem du prater med? - Jeg mente ikke noe galt.
- Du har ingen anelse, gutt! - Beklager, sir.
Gå ut, frøken. Du bør ikke omgås denne fyren.
Vent.
Lykke til, soldat.
- Det er i orden nå, Ralph. - Nei, det er det ikke.
Jeg er redd, Tom.
Nå for tiden er vi alle redde.
Diana og jeg skal spise middag med foreldrene hennes i kveld.
Skal du snakke om å være redd?
Jeg trodde ikke at det skulle skje igjen.
Men det er ikke så rart.
Vi har volden i oss. Jeg har den i meg.
Sånn er vi. Til vi er borte.
Jeg kan ikke resten.
En runde til.
Mine herrer!
- Sunripe? - Ja. 129 stykker, pluss minus.
- Hvordan rakk du det? - Jeg løp!
- Slo du Western Union til fots? - En enkel sak.
Synd at du gikk deg bort på veien tilbake.
Du kan dra hjem med Ulysses nå.
Vi har en henting på Guggenheim's.
Jeg kjører Ulysses hjem. Så til Guggenheim's, Ithaca Wine og Foley's.
- Jeg er tilbake på null komma null. - Det vet jeg.
Ha det.
- Det er bare torden. Blir du redd? - Nei, jeg blir aldri redd.
Fortere, Homer!
Følg med, Homer. Se deg rundt...
...i denne vidunderlige, vanvittige, men likevel vakre verden...
...og føl medlidenhet med alle...
...og deres fryktelige evne til å holde ut og dø.
Hjelpeløse... og fulle av den verden som skal komme.
Ifølge ryktene skal vi dra i morgen tidlig.
- Hva vil du komme hjem til, Tobey? - Hva som helst.
Jeg har ingen Mary, ingen Bess.
Jeg ante ikke at barn hadde foreldre før jeg begynte på skolen.
Jeg drar hjem til et sted, ikke til mennesker.
Jeg skulle gjerne ha blitt med til Ithaca med deg.
Det kommer du til å få gjøre.
Hva tenker du på?
Jeg tenker på faren min.
- Matthew Macauley? - Det stemmer.
Han jobbet i frukthagene.
En vanlig jobb. Han tjente nok til at vi klarte oss, ikke noe mer.
Men han sparte nok til et avdrag på et piano. Mor ville ha det til Bess.
Det finnes fortsatt slike menn.
Fortell om Bess.
Om Bess? Nå har du flaks.
- Har du et bilde? - Ja.
Hei, Bess. Ble dere våte?
- Dette er Mary. - Hyggelig å møte deg, Mary.
Vi skal til Majestic. Her er Homers kveldsmat.
Jeg skal gi den til ham.
- Hei sann. - Hei.
- Kan jeg stå til tjeneste? - Hva koster det til New Jersey?
25 ord for 50 cent, pluss en liten avgift...
Vi teller ikke adresse og navn.
50 cent? Ikke så verst. Hva koster det til San Antonio?
- Halvparten så mye som New Jersey. - Det gir jo mening.
Halvparten av 50 cent... 25 cent.
- Det blir bra. Her. - Vær så god.
Beklager min venn Fat. Han har bare så veldig hjemlengsel.
Det er ikke det jeg heter.
Fat og jeg drar i morgen. Han er bare litt nervøs.
Det er ikke det jeg heter.
- Staves det "kasse"? - Ja.
- "Kasse med tørkede fikener." - "Fikener."
Vi skal på kino, og vi lurte på...
...om dere kanskje ville bli med oss.
- Det blir blant annet en tegnefilm. - Ja da.
- De blir med oss på kino. - Ok, bare vent litt.
- "Hilsen Bernard." - Ferdig. Betal.
- Etter dere. - Jeg holder opp døra!
Historiens verste svik! Japan snakker om fred i Washington, -
- og angriper samtidig USA uten forvarsel.
Vår marinebase på Hawaii ble bombet hensynsløst uten krigserklæring.
Død og ødeleggelse mot et land i fred, på den søndagsmorgenen-
- da vårt land strakte ut en hånd for fred og forsoning...
På samme måte som en person besitter en nasjon noe dypere og mer varig, -
- noe som er større enn summen av alle dets deler.
Det er dette som er viktigst for dets fremtid.
- Det er ditt. - Mener du det?
Behold det.
Til mrs Claudia Beaufrere. Det er krigsdepartementets tunge plikt...
Din søster Bess kom med kveldsmat til deg.
Hun hadde en søt jente med seg.
Er det et viktig telegram?
Det er Mary, naboen vår. Hun er kjæresten til Marcus.
Jeg tenkte å kjøpe to paier, men det er mye mat.
- Vil De dele med meg? - Nei takk, jeg er ikke sulten.
Hvis De spiser litt, får De kanskje mer matlyst.
Nei... Vi har faktisk regnfrakker.
Ja... Jeg vet det.
Jeg bare... Regnet kom overraskende på meg.
De dør vel ikke forgjeves?
Det spørsmålet kan ikke jeg svare på.
Jeg vet ikke om det finnes et svar.
Det er et veldig ungt spørsmål, og jeg er en gammel mann.
Prøv å ikke leve i frykt, Homer.
Kan du løpe opp og hente pillene mine?
Ja vel, sir.
- Takk skal du ha. - Ja, sir.
Vent!
Hva gjelder det?
Jeg beklager.
Jeg har et telegram til mrs Claudia Beaufrere.
Så klart. Hun fyller jo år.
Mor, det har kommet et telegram. Det er sikkert fra Alan.
Kom inn, unge mann.
Et øyeblikk.
- Hallo. - Hallo, frue.
- Kan jeg by på litt punsj? - Nei takk.
- Jeg henter småpenger. - Det trengs ikke.
Jeg skal bare...
Jeg må tilbake til kontoret.
Vent, er du snill.
Mor!
Takk.
- Likte dere den? - Ja, den var kjempefin.
Tegnefilmen var super.
Vi må hjem nå.
- Takk. - For hva da?
For bare tanken på deg.
Får jeg også stjele et? Jeg reiser også i morgen.
Prøv å huske at ingen av oss er helt alene.
Han er vår...
...og vi er hans.
Ha det.
Du kan snakke for deg!
- Jeg tror at de likte oss. - Jøye meg!
Verden er blitt sinnssyk, Homer.
Har du vondt i beinet?
Det går bra. Jeg må ha skadet et leddbånd eller noe.
Jeg løp 200 meter hekk...
...og jeg...
Alt er bare kaos.
Alt har forandret seg der ute.
Jeg får gni på litt liniment.
Liniment hjelper nok.
Du har forandret deg selv.
Siden du begynte å jobbe her, har du forandret deg.
Ja...
Jeg visste ikke noe før jeg fikk denne jobben.
Jeg liker ikke at det er sånn.
Jeg vil bare at alt skal bli bedre.
Hvordan kan noen forstå hvordan alt henger sammen?
Alt er så trist og forvirret.
Og feil.
Jeg blåser i om Helen Eliot ikke liker meg. Det gjør ikke noe.
Ja, jeg har vondt.
Klokka er fem over tolv.
Jeg bør vel gå hjem.
Det er lørdag i morgen.
Før var lørdag yndlingsdagen min.
Sikker på at De ikke har lyst på et smørbrød?
Jo, jeg tar gjerne et smørbrød. Jeg har ombestemt meg.
Takk moren din fra meg, er du snill.
- Det var da så lite. - Nei, slett ikke. Takk henne.
Ja vel, sir.
"Det vet jeg. Du elsker meg vel? Det vet jeg."
Hva tror du om en kvinne som sier: "Du elsker meg vel? Det vet jeg."
At du er dum hvis du gir slipp på henne.
Hva synes du om vårt nye bud?
Han er den beste jeg har sett.
Stans! Vent! Ikke dra dit, la Ithaca være i fred!
Døden! Ikke dra dit!
Nei!
Homer! Legg deg igjen.
Alt er i orden nå.
Han har det bra, Ulysses. Legg deg igjen.
Er det dette du vil?
Mamma?
- Mamma? - Ja, Homer?
Jeg gråt aldri da jeg var liten.
Ulysses gråter ikke heller.
Hva er vitsen med det?
Jeg trodde at man ikke gråt når man ble voksen.
Men det er da man begynner å forstå saker og ting.
Det kommer alltid til å finnes smerte.
En god mann prøver å lindre smerten.
Mrs Macauley! Ulysses og jeg gikk til mr Hendersons tre.
- Men eplene er ikke modne. - Nei, Lionel. De trenger mer tid.
De andre skal spille fotball. Ulysses er for liten, men vi er makkere.
- Får vi gå til biblioteket? - Det er i orden.
Var Marcus som Ulysses?
- Hvordan da? - Fryktløs.
Ulysses er som faren sin, men... Ingen er fryktløs.
Skulle ønske at jeg var som Ulysses.
Mamma, du er nok det mest fantastiske mennesket som finnes.
Auggie setter fart! Touchdown igjen.
Jeg drar til telegrafkontoret. Kanskje de trenger meg der.
Mr Grogan spiste et av smørbrødene.
Han ba meg om å takke deg, så takk fra mr Grogan.
Katie.
Katie?
Ja, Matthew?
Katie?
Ja.
Marcus.
Marcus?
Er alt i orden?
Ja da.
Ulysses, da? Hvordan er han?
Jeg skal fortelle om ham.
Hei, Homer!
Homer skal på jobb.
Homer skal på jobb!
Jeg kommer!
Da var vi klare.
På gjensyn. Takk, Lily. Vi sees.
- Telegram til Dolly Hawthorne. - Hun er ute. Jeg kan ta imot.
Vent litt.
Gutt? Kom hit.
Kan du poste dette brevet? Det er til søsteren min.
Send det med flypost, rekommandert. Det er penger i det.
- Jeg har ikke frimerker. Gjør du det? - Ja da, frue.
Her er en dollar. Legg brevet i lua. Ikke la noen se det, og ikke si noe.
Nei da. Jeg gjør det med det samme.
- Jeg kommer med vekslepengene. - Nei!
Ikke kom tilbake hit.
Mr Mechano-maskinmannen! Halvt maskin...
Det er ikke mulig. Det er en maskin!
Det tror jeg ikke, Auggie.
- Auggie har rett, det er en maskin. - Se!
MER DØD ENN LEVENDE
Slipp herren frem. Mr Mechano...
- Det er et menneske. - Hva vet vel du, Lionel?
Marcus?
Er alt i orden?
Kom, Ulysses. Vi går hjem. Han har allerede vist alle kortene.
Jeg går nå, Ulysses.
Pappa! Mamma! Marcus! Bess! Homer!
Mamma!
Han gikk seg bort, mamma. Auggie fant ham.
Takk, Homer!
Pass på, han har et knekt egg i lomma.
Homer, jeg har aldri hatt tro på krig.
De er tåpelige, selv når de er nødvendige.
Jeg er glad for at det er jeg som må ut i krigen.
For det hadde vært synd og galt hvis det hadde vært deg.
Jeg kan skrive det jeg aldri kunne ha sagt til deg:
Du er den beste i familien Macauley. Du må fortsette å være best.
Når du lever ditt liv, må du leve for alltid.
Det er deg vi kjemper for.
Ja, for deg. Broren min.
"Jeg skriver navnet ditt for at du, Homer Macauley,"-
- "skal huske hvem du er."
"Jeg savner deg. Jeg gleder meg til vi møtes igjen."
"Gud velsigne deg."
"På gjensyn. Din bror Marcus."
Hvis broren min blir drept i denne idiotiske krigen...
Da spytter jeg på verden. Da skal jeg bli den verste noensinne.
Nei, vær takknemlig for deg selv. Det er det broren din mener.
Mr Grogan, er De full?
Ja, jeg er litt full. Jeg har det bedre når jeg er full.
Jeg hadde nok ikke sagt dette hvis jeg ikke var full!
Du er en mann, Homer. Du er 14 år gammel og en mann.
Hvem gjorde deg sånn? Det vet jeg ikke, og ikke du heller.
Men det er sant. Det skal du vite.
Skjønner du?
Hei, Lionel! Skal du på kino?
- Har ikke penger. - Hvorfor står du her da?
Vi gikk til fengselet for å prate med forbryterne, -
-men da jaget Shag meg vekk.
- Vil du se filmen, da? - Nei.
Bli med oss. Vi tar en spasertur i solnedgangen.
- Bli med oss, Lionel. - Ok.
Takk. Jeg begynte å bli sliten.
Mrs Kate Macauley. Det er krigsdepartementets tunge plikt...
Kutt ut, Ulysses!
Jeg skal hilse på mr Grogan. Jeg tar dere igjen.
Det er meg, mr Grogan. Jeg henter kaffe.
Kaffe!
- Jeg koker en ny kanne nå. - Har De ikke noe?
Kaffen kommer straks. Mr Corbett koker...
Mr Grogan?
Hva er i veien?
- Hva er det med gamlingen? - Han er død.
- Nå tuller du. - Nei.
Han er død.
Auggie?
Det er mr Grogan. Homer sier at han er død.
Å, Willie...
Jeg skal slå den av.
Auggie...
Du må gå bort til Corbett's.
Be dem ringe doktor Nelson. Nummeret hans er 1133.
Han tar seg av alt. Be ham komme med en gang.
Be dem også ringe Harry Burke, den andre telegrafisten.
- Begge må komme hit. - Ja vel, sir.
Hei, Homer!
Willie sa alltid at han ville jobbe helt til han døde.
Du må tro at broren din lever videre i deg.
Nei! Det er ikke godt nok.
Jeg vil møte ham.
Jeg vil kjenne lukten av ham, høre stemmen og latteren hans, -
-og krangle med ham!
Alt er annerledes nå!
Og dette stedet... Alt i Ithaca er forandret, -
- siden broren min ikke får sett på noe mer.
Broren min er død.
Ok... Jeg skal ikke prøve å trøste deg.
Det kan jeg ikke.
Jeg prøver bare å tro...
...at de beste sidene hos en god mann lever videre.
De lever videre for alltid.
De kommer til å skjønne det.
De kommer til å skjønne det så fort de ser meg.
Jeg kan bli hos deg en stund, hvis du vil.
Jeg må gå nå.
Mamma, noen...
Det står en soldat der ute.
Gå ut til ham, vennen.
Hei.
Bess?
Hvordan vet du hva jeg heter?
Kjenner du min bror Marcus?
- Ja. - Har han kommet hjem med deg?
Broren din...
- Det er Marcus. - Jeg vet det.
Du er Tobey, ikke sant?
- Det kom nå i ettermiddag. - Jeg er lei for det, Homer.
Tekst: Tore Fossheim www.btistudios.com