Chantal!
–Chantal! –Chantal!
SAVNET: CHANTAL WITHERBOTTOM
Du står i noget lort. Ulækkert. Lad være at tage toget med de sko.
Så vil hele toget lugte af lort.
Kristine løb hen til os med glaskår i håret og sagde:
"Hjælp mig med bilen!" "Ring til politiet."
Jeg havde ondt af hende, men lad være at involvere os.
Der er ikke nok ketchup. Jeg skal bruge mere.
Husker I pigen, Chantal Witherbottom?
–Nej. –Der er noget bekendt ved navnet.
Hun var en pige... Vi gik på college med hende.
Jeg prøver at finde ud af, hvordan I kan huske hende.
Se. Kan I huske hende?
Ja. Hun var bare nederen. Hun havde ingenting at bidrage med.
Hun redte håret i alles påsyn. Red håret derhjemme, så er du sød.
Ja. Hun var der bare.
Og hun var meget misundelig på mig.
–Hvad med dig? –Nej, jeg genkender hende ikke.
Men fint billede. Hallo!
Jeg fik med det samme roller i alle stykkerne.
Nogle forstod det, men hun skulle øve med mig og kunne ikke lide det.
–Hun er savnet. –Hvad mener du med savnet?
Hun er efterlyst. Der hænger plakater overalt.
–Hvad er der sket med hende? –Hun er savnet.
–Men hvor er hun? –Det er spørgsmålet.
Portia, ingen ved bordet ved det.
–Jeg er lige ved at græde. –Ja, ikke også? Det er vanvittigt.
Gik jeg i seng med tjeneren for nogle år siden?
Det ved jeg ikke.
Han lader, som om han ikke kan huske mig.
Og vi fik for lidt ketchup.
–Det er vanvittigt. Vi var venner. –Du beskrev hende som "pigen".
Ja, men hun var meget sød mod mig.
Jeg følte, at hun havde et godt hjerte.
–Er det ikke trist? –Jo. Jeg håber, hun er okay.
Du har noget mellem tænderne. Lad mig tage det ud for dig.
–Kom nu. –Jeg spiser stadig.
Undskyld. Dig eller din ven.
Chantal tog en kandidatgrad i poesi og udgav sin egen digtsamling.
Så forsvandt hun under mystiske omstændigheder.
Hun blev sidst set i familiehjemmet i Chappaqua.
–Skat? –Chantal skulle løbe et ærinde.
Skat? Hallo? Skat!
Hej. Jeg bliver nødt til at spise nu.
hun smager som varme og regn
Jeg tror, jeg vil være med i: "Lede kvinder til at lede" –tingen.
Det er vel noget, jeg kan?
det er vel noget, jeg kan det er vel noget, jeg kan
hvad snakker du om?
hvad sker der med dig, Dory?
–Skal jeg...? –lngen snak. Ingen snak, ingen snak.
–Er du klar? –Ja.
Nu!
–Er du okay? –Ja.
Jeg har krampe i foden.
Velgørenhed. Hold da op, hvad tænkte jeg på? Velgørenhed.
–Jeg har gemt den her til dig. –Hvad skal jeg med den?
–Bruge den. –Ja, selvfølgelig.
Den er perfekt sammen med et bælte.
–Hvordan vil du bære det hele? –Jeg bestiller en Uber.
Jeg henter dit rensede tøj på vej tilbage.
Hvorfor er du så god til alt det, ingen andre vil gøre?
Jeg er bare glad for, jeg kan hjælpe.
–Mine forældre er progressive. –De er fantastiske.
Jeg arbejder for en stor artist. Jeg kan ikke sige, hvem hun er.
Jeg er stylist, designer og skuespiller, hvis jeg skal.
–Jeg må præsentere dig for Martine. –Jeg elsker Martine.
Mine forældre elsker "Surviving Essex"–
–og de er så glade på mine vegne.
Jeg er skuespiller nu. Jeg ved ikke, om du er kreativ.
Jeg ser ikke tv...
–Dory, kender du Alyssa? –Nej. Hej.
Alyssa er kok på Glasserie, og Corinne er designer for Vogue.
Det her er Dory. Hun er min ven... fra college.
Må jeg snakke med dig et øjeblik?
Selvfølgelig.
Var optagelsesprøven til jurastudiet vanskelig?
Jeg ved det ikke. Jeg går på en erhvervsskole.
Portia. Er du okay?
–Ja, hvorfor? –Jeg så det, du skrev om din ven.
Chantal.
–Så trist. –Ja. Tak fordi du spørger.
Jeg er okay, og det håber jeg også bare, hun er.
Din støtte betyder rigtig meget for mig og hendes familie.
Det så ud, som om jeg flirtede, fordi jeg gjorde det.
–Det er en del af jobbet. –Men som din kæreste...
–Det ord! –Jeg sluger din sæd...
...og tager din mor med til frokost. Så er jeg din kæreste.
Det, vi har, er meget, meget specielt.
Men når du bruger det ord, ødelægger det det hele.
Vil du gøre det til et problem, bør du tage hjem.
–Men vi er forelsket! –Jeg føler, at vi siger det samme.
Jeg bad om nyheder om Chantal, men får kun nyheder om en 115–årig.
Det er imponerende, men...
–Hvad? –Dory! Lad være at kigge!
–Skal jeg sige hej til ham først? –Han kommer. Han er her.
–Hej! –Hej.
–Hej, hvad så? Hvordan går det? –Godt.
–Jeg tror, jeg smutter. –Du er jo lige kommet.
Det gik op for mig, jeg ikke er gearet til det her.
Godt at se dig. Du arbejder vel ikke for den rige dame?
Nej.
Jo, det gør jeg, men det er bare indtil videre.
Fedt. Det her er dejligt.
Farvel.
–Jeg har lavet en drink til dig. –Tak.
–Bør vi gøre noget? –Det nytter ikke noget.
–Der kan ske noget forfærdeligt. –Forfærdelige ting sker overalt.
–Åh, gud! Det er frygteligt. –Ja.
Hvis vi nu hører, at et glas bliver knust, så går jeg derover.
Okay.
–Åh, gud! –Det kan have været hvad som helst.
Jeg... Hvis du vil gøre det, så er det fint. Jeg ved det ikke.
–Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre. –Det gør jeg heller ikke. Jeg kan...
Okay, så...
Disse teenagepiger er en helt speciel type.
De er kloge, motiverede, dygtige og lidenskabelige.
De skal udfordres, og med dig ville de kede sig ihjel.
Jeg læste alle fire sider af din ansøgning, og...
Den beskriver en person, som er immobil, en som sidder fast.
Du er ikke engang dygtig nok til at lære dem kryds og bolle.
Jeg tror, det, jeg prøvede at udtrykke, var...
Undskyld, jeg kæmper lidt med at finde ordene.
–Undskyld. Jeg er meget ked af det. –Det er ikke noget for dig.
Sådan. Det er indlysende.
Jeg føler mig bare lidt fortabt.
Jeg ville ikke engang gøre det her–
–men jeg troede, det ville give mig en god følelse.
Det er, som om alle kan fortælle mig, hvad jeg ikke kan gøre.
Men ingen kan fortælle mig, hvad jeg kan gøre.
–Hvordan gik det? –Jeg fik det ikke.
Det er tosset! Forvekslede de din ansøgning med en anden?
–Nej, jeg tror bare, de hadede mig. –lngen hader dig.
–Vi køber en is. –Jeg vil ikke have en is.
–Du kan få Moose Tracks. –Jeg vil ikke have det lige nu.
Hvad vil du have?
Jeg vil have, at du går ti skridt bag mig indtil videre.
–Okay? –Det vil jeg ikke... Du er oprørt.
Træk vejret dybt. Det er ikke verdens ende. Det er bare en ting.
Det ved jeg.
Når jeg bliver overvældet, tænker jeg på alt det, jeg er taknemmelig for.
–Dig, min mor... –Kan du holde mund et øjeblik?
–Okay. –lngen ord. Bare stop.
–Giv mig et kram. –Jeg vil ikke have et kram, Drew.
Jeg vil ikke have et kram eller tænke på, hvad jeg er taknemmelig for.
Jeg vil bare have, du holder kæft. Kan du gøre det for mig?
–Ja. Jeg prøver bare... –Hold kæft, sagde jeg!
Hold kæft, sagde jeg! Hvorfor kan du aldrig gøre det, jeg beder dig om?
Hold kæft! Hold kæft!
Hvad så?
Hej! Hej, Elizabeth. Hvordan går det?
Jeg er vågnet og har koldsvedet hver morgen.
–På en god måde. –Har du været hos lægen?
–Hej, Marc. –Hej, Elliott! Luke, Elliott.
–Hej. Er I venner? –Vi mødtes i går aftes...
Undskyld. Jeg har gået på dette yogahold i tre år.
Så dette tilfældige møde er åbenbart helt bevidst.
–Det er et godt hold. –Ja, Danielle og jeg er nære venner.
–Hej, er min mor her? –Ja, bare gå ind.
–Og tillykke. –Tak.
Hej, mor! Hvorfor spiser du? Vi skal spise frokost.
–Jeg er klar om to minutter. –Okay.
Det er så sødt af receptionisten at lykønske mig.
–Så pinligt, du siger det til alle. –Lykønsker dig for hvad?
Surviving Essex. Programmet, jeg fik en rolle i.
Hej, superstjerne! Tillykke! At blive seniorrådgiver er fantastisk!
Nej, det er ikke mig. Det er min søster, Alexa.
Jeg er bare Portia.
–Åh... Undskyld. –Det er okay.
–Har du spist frokost? –Ja.
Kom med os og drik noget iste, ellers vil vi kede os ihjel.
Hej. Hvorfor er du her?
–Må jeg komme ind? –Nej, det er et dårligt tidspunkt.
Åh... Okay. Går du ud med nogen?
Jeg vil ikke vide det. Jeg kom, fordi jeg ville spørge dig om noget.
Du er en ærlig fyr.
Jeg ville bare spørge: Hvad kunne du lide ved mig, da vi var sammen?
–Kom ind. –Tak.
–Jimmy, stop uret. –Undskyld, jeg vidste ikke...
–Jeg kan smutte... –Det er fint.
–Er du stoppet som journalist? –Nej, jeg kan lide at hjælpe de unge.
Fortæl mig og Jimmy, hvad der foregår.
Denne Chantal–ting fik mig til at tænke...
–Chantal? –Ja. Du ved vel, at hun er savnet?
Det er så skræmmende.
–Hvad har Chantal med dig at gøre? –Det fik mig til at spekulere på...
Ville folk være ligeglade, hvis der skete noget slemt med mig?
–Du opfører dig som et offer igen. –Jeg blev meget oprørt.
–Det er frygteligt. –For hende, ikke for dig.
Må jeg ikke vise medfølelse?
Hvis en, du ikke kendte, døde, ville du så blive trist?
Lad være at svare, Jimmy.
Du bad mig om at være ærlig, så jeg vil bare sige det her:
Du bestemte dig for, at det betyder noget for dig–
–fordi du ikke har andet.
Jeg glemte, hvordan du kan være.
Og så glemte jeg, at jeg glemte det.
Så nej, det besvarede ikke mit spørgsmål.
Jeg smutter. Jimmy, held og lykke.
Jimmy, lad os få dig ind på college!
–Et øjeblik. –Okay.
–Hej. Hvordan går det? –Godt.
Cool. Hvis du har brug for et trygt sted at være, så bor vi lige derovre.
Vi har en behagelig sofa og et varmt brusebad.
Og... Hør her...
Jeg ved, hvordan det føles, når tingene bliver slemme.
Din fyr er en stor idiot. Du skal vide, det ikke er din skyld.
Hvad er der galt med dig? Har du en lille pik eller sådan noget?
"Vi har en behagelig sofa"? Bland dig udenom, din babypik!
–Okay, fint nok. –Skrid med dig!
Snakker du engelsk? Ud af mit hus!
–Jeg vil bare sige undskyld. –Rend mig i røven!
Jeg kan lugte din pik herfra, dit røvhul!
Chantal!
–Jeg skal altså tisse. Hold udkig. –Der er ingen herude.
Chantal!
–Ad, Nancy! –Undskyld.
–Richard! –Pammy?
Skynd dig!
Chantal?
Hej, det er mig. Det er Dory. Fra college.
Jeg kommer ind.
Det er hendes bluse. Det er Chantals bluse.
Danske tekster: www.btistudios.com