Godt...
Smil lidt, skat, du skal ikke være genert.
Smil. Du skal ikke være genert. Billederne på nettet er vigtige.
Der er tyve flotte piger på en side. Hvorfor skal de lige vælge dig?
- Har du brug for en drink? - En drink? Nej.
- Så du kan slappe af. - Det behøver jeg ikke alkohol til.
Jamen så klæd dig af.
Sådan, ja.
Vend dig om.
Smil.
En klog mand sagde engang: "Hvis vejen deler sig, skal du gå.
Stå stille. Flot!
Desværre glemte han at sige i hvilken retning.
Hvorfor befinder vi os der, hvor vi er lige nu?
Hvor langt tilbage strækker den sig? Den ubrudte kæde af sideveje.
Var det forudbestemt, at jeg skulle ende her? Med alle disse spørgsmål?
Kunne det være gået anderledes?
Hvis en eneste person langs vejen havde valgt en anden sidevej...
- Se ikke sådan på mig. - Undskyld.
Hvor meget...
Hvad hedder... "Hvor meget kommer jeg til at tjene?"
Hvor meget kommer jeg til at tjene?
Det kommer an på. En af mine piger...
En af mine piger, Blanka, blev rig første gang.
Har du noget skiftetøj?
Hun var en klog pige. Hendes første kunde var Sheik, araber.
Hun så en mappe proppet med dollars og sms'ede, jeg skulle skynde mig derhen.
Så jeg skyndte mig hen til hotellet: "Roomservice".
Bagefter delte vi pengene.
Smil så.
Okay, sæt dig her.
- Har du fået valgt et navn? - Ja.
Blanka.
Så er vi færdige, Blanka.
- Hvornår kommer billederne på nettet? - Hvornår ville du kunne?
- I aften. - I aften?
Desværre, skatter, der er så mange andre piger i kø.
Men selvfølgelig... Hvis du gør mig en tjeneste...
Det er din spøg, ik'
- Nej. - Vent udenfor.
- Lad være. - Gå nu bare. Uden vrøvl.
- Køn. Hun kan også arbejde for mig. - Min søster? Aldrig.
- Hvorfor ikke? Er hun for fin til det? - Ja, hun har hjerte.
- Det har jeg også. - Nej, det har du ikke.
Wien
- Hallo? - Gode nyheder, Prinsesse.
I morgen kl. 19. Hotel Steigenberger.
En topchef, der er her til bilmessen.
- Skal du ikke sige tak? - Tak.
Der ser du, er du sød ved mig, er jeg sød ved dig.
I morgen aften, kl. 19, Hotel Steigenberger.
Sørg for at være der i tide. Og klæd dig elegant.
- Han er topchef. - Topchef!
Sexdelen er ikke det værste. 90% af dem er gift, renlige og velopdragne.
Det værste er, når de vil blive sammen med en. Og jeg nægter at kysse.
Det skal nok gå.
- Lillesøster... Hej. - Vi skal gå.
Pas godt på dig selv og pøj, pøj.
Kom nu.
"Hvad arbejder du med?"
Så flot. Hun havde lige været i Dubai.
"Du er en rar mand."
1000 euro om dagen! Hun har kunder i New York og Frankrig.
Om et år kan hun åbne en skønhedssalon.
"I dag var jeg henne at træne med en ven."
- Hvad griner du ad? - Den her dialog er jo latterlig.
Alina sagde, det er det, mændene vil høre.
- Du burde øve mere på dit engelsk. - Hvorfor? Hvem tænker på det?
Det er vigtigt. Det er den eneste vej ud af det her.
Vi ses om nogle timer.
- Lad være med at se sådan på mig. - Det sker bare. Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig. Bare rolig, det skal nok gå.
Køb noget ind til middag.
- Tak. - Også rødvin, det får vi brug for.
- Hallo? - Okay, skat, han venter i baren.
Han hedder Michael Daly, og han har booket to timer.
Og så noget vigtigt: Tag ikke imod penge offentligt. Kun på værelset.
Ring, når du har pengene, så ved jeg, at alt er gået godt. Held og lykke.
Jeg tror, han er mere nervøs end dig.
- Hvad skal det være? - Rødvin, tak.
Hej, Michael.
Jeg har ledt efter dig.
Vi har tænkt over sagen og accepterer dit forslag med 400 euro pr. enhed.
- Ja? - Ja, og vi leverer inden ni dage.
- Hvad siger du? - Godt, men jeg har travlt.
Du får ikke en bedre pris i Europa.
Et estisk firma tilbød både lavere pris og hurtigere leverance i går.
- Estisk... - Prøv at handle med de baltiske lande.
- Vi prøvede. En gang. - De er værre end russerne.
- Deres forslag er meget attraktivt. - Apropos attraktiv...
- De lukker vist ludere ind igen her. - Hvorfor skulle hun være luder?
Kan du ikke se det? Håret, tøjet...
Og hun sidder der alene. Giv mig et minut, så giver jeg dig navnet.
Far kan ikke tale nu. En hund? Vil du have en hund?
- Louise fik en i fødselsdagsgave. - Vi må tale om det i morgen.
Men ærlig talt er jeg ikke vild med det. Det er mig, der skal gå med den.
- Far, kom nu. Det er uretfærdigt. - Så, skat. Vi taler om det i morgen.
Jeg kommer og ser dit teaterstykke. Sov godt. Jeg elsker også dig.
Christine, Janet... Der er hun jo.
- Gør det større. - Der er hun. Blanka.
Hun hedder Blanka.
Spørgsmålet er, om hun sidder her og fisker kunder -
- eller om hun har aftalt et møde med nogen.
I så fald kan vi vente på svinet, fotografere ham og afpresse ham.
- Der er desværre ingen anmeldelser. - Anmeldelser?
- Fyrene anmelder pigerne. - Taler du om den slags med en kunde?
- Og? Det er ikke forbudt. - Heller ikke noget at være stolt af.
- Jeg vidste ikke, du var så moralsk. - Det hedder selvrespekt. Farvel.
Bravo! Der røg den handel.
Hej, skat. Det er mig.
Jeg sidder her alene på en restaurant og længes efter dig.
Hej, skat, det er mig igen. Jeg ville bare sige godnat.
Ring, hvis du hører det her snart. Jeg sætter mobilen til opladning.
Hvis ikke, må du sove godt.
Så tales vi ved i morgen. Jeg elsker dig.
Det ville jeg lige sikre mig, at du ved.
- Hej, skat, var du i bad? - Det var jeg faktisk.
- Undskyld...? - Michael...
Jeg har haft en utrolig behagelig aften. Hvad med dig?
- Fint, tak. Det er ved at være sent. - Undskyld, lad mig sige det kort.
Det er faktisk kun et ord:
Blanka.
Der blev du interesseret, hva'
- Jeg forstår ikke... - Mon ikke du gør?
Da du var gået, gik jeg hen og talte med vores lille slovakiske ven.
Og da det viste sig, at hendes aftale ikke dukkede op -
- gjorde jeg, hvad en gentleman bør gøre og bookede hende.
Efter hovednummeret, som forresten var kanon, jeg giver hende fem stjerner -
- spurgte jeg hende, hvorfor hun havde siddet i baren.
Om hun ville fiske kunder, eller om hun havde en aftale, som ikke kom?
Så fortalte hun, at hun skulle møde en fra bilmessen.
"Hvem?" sagde jeg. Jeg kender jo så mange der.
Jeg troede, hun ville sige Presley eller Pacino eller et andet påhit.
Men ved du, hvad hun sagde?
Daly. Michael Daly.
Så, Mr. Michael Daly -
- højtagtet firmachef med selvrespekt og vielsesring på fingeren:
Hvad siger du til morgenmad i morgen tidlig?
Så genforhandler vi om det, du blev enig med de estiske sigøjnere om.
Vi ses halv otte i restauranten.
Skal du ryge igen?
Normalt ville jeg havde ventet. Men nu har vi siddet her i to timer.
Hvis jeg vil ryge, så ryger jeg.
Det er hende med den røde baskerhue.
- Hvad skal vi gøre? - Følge efter hende.
Så kør.
Ikke bilen. Kvinden.
Venstre!
Du skal ikke køre forbi hende. Hvad laver du? Jeg sagde jo nej.
Stands. Hun drejede ind der. Bak.
- Bak, det er få meter. - Jeg kører rundt om.
Vi skal nok finde din kæreste igen.
Der! Der! Der er hun.
- Og nu? - Hun tager bussen.
- Lufthavnsbussen. Følger vi efter? - Ja, følg efter den.
- Sådan. - Værsgo.
Undskyld, kan du se kvinden i den røde baskerhue?
Kan du hjælpe hende med tasken?
- Sig ikke, det var mig, der spurgte. - Okay.
- Spørger du, eller taler jeg? - Det bestemmer du.
Først vil jeg bare sige, at jeg aldrig har gjort sådan noget her før.
Jeg følte, at jeg måtte tale med nogen.
Det gælder en kvinde... som jeg har fået følelser for.
De her følelser gør mig forvirret. Jeg har det ikke så godt. Jeg er angst.
Jeg har aldrig haft det sådan før. Det ligner mig slet ikke.
Fortæl om kvinden.
Hun er smuk. Vi arbejder i nærheden af hinanden og ses hver dag.
Men hun er gift. Det går slet ikke.
Jeg prøver at undgå tankerne for at beskytte mig selv og ikke mindst hende.
Men det lykkes ikke. Det bliver tværtimod værre.
Hvad skal jeg gøre? Jeg er voksen. En respektabel mand.
En god mand. Min værdighed står på spil.
Mit erhverv. Mit ry.
Jeg ved, du har mistet din hustru, og at du ikke har det let.
Hvor gammel er du? 41 år, 42?
- 36. - 36? Så er du stadig ung.
Du føler stadig lyst. Det er menneskeligt.
Men du må ikke miste dig selv.
Du må vende tilbage til dine, til din tro.
Du må slå ind på dydens smalle sti.
Det allervigtigste i denne verden er at leve et retfærdigt liv.
Jeg stræber også efter at blive en retfærdig mand.
Du må sige Inshallah:
- Om Gud vil. - Inshallah.
- Hej, Siobhan. - Hej igen.
Jeg kommer.
- Hej. - Du er en halv time for sent på den.
- Hej. - Jeg har savnet dig.
Jeg vil tale med dig. Kan vi tale sammen?
- Må jeg kysse dig? - Kan vi tale først. Det er vigtigt.
Hvad er der? Er der sket noget?
Vi... Hold op. Vi må holde op med det der.
- Du tager gas på mig, ik' - Vil du godt klæde dig på?
Okay, nu er jeg påklædt. Tal så.
Det er jo ikke første gang, du ser den.
Vil du ikke nok hjælpe mig lidt?
Du er så smuk. Jeg har savnet dig.
Rui...
- Hvad er der? Kræver jeg for meget? - Nej, det er ikke det.
Jeg gør dig da lykkelig, ik' Det er vel dejligt, ik'
Vi har det godt sammen. Hvorfor skal vi ændre det?
- Fordi du er 25 år. - Det fine er, at vi er forskellige.
- Jeg har så stort ansvar. - Det er jeg vild med, at du har.
Vi har ingen fremtid.
Vi har det godt nu og kan få en fremtid, hvis du bare lader mig prøve.
Luk mig ind i dit liv.
Hvordan bliver det så, når vi arbejder igen?
Hvordan skal vi så gøre? Lade, som om vi ikke kender hinanden?
Det kan heller ikke fortsætte.
Du husker måske, at du lovede mig et job?
Du sagde, at jeg ville blive stjernefotograf og den slags.
- Det var uansvarligt af mig. - En anelse.
Det er okay. Sådan da.
Hvis du har brug for penge, så bare sig til.
Du forstår ikke eller vil ikke forstå, hvad jeg føler for dig.
Hvad det her betyder for mig. Jeg elsker dig. Det beklager jeg meget.
Så har vi "En dag i byen" opslaget.
Teksterne er færdige. Til billederne har Rose foreslået brasilianeren igen -
- og det har vi det alle helt fint med.
Jeg synes, vi har brugt ham ret meget på det sidste.
Jeg har to andre fotografer, som jeg tror ville passe bedre.
Tak, alle sammen.
Laura...
Laura?
Hej, Rui. Hvis det undrer dig, hvor jeg er, er jeg rejst hjem til Brasilien.
Jeg opgiver. Du skal ikke prøve at ringe.
Mobilen ligger på bordet. Der er lidt penge tilbage at ringe for.
Du kan jo ringe til din kæreste med den -
- og fortælle, at din anden veninde har fået nok.
Husker du, hvad du sagde, da jeg skulle med til London?
At vi ville få et bedre liv. Er det her bedre? Det synes jeg ikke.
I Brasilien havde jeg et job. Husker du det?
Ikke et topjob, men jeg havde venner og min familie. Jeg var lykkelig.
Jeg gjorde alt, hvad du bad om...
Hej, Harriet. Det er Rui.
Er Laura der eller har hun ringet...?
Hun er væk. Jeg ved ikke, hvad det er. Hun har taget sine ting og er rejst.
Væk.
Jeg rejser hjem.
Hvis hun ringer eller noget, så giv lyd fra dig.
- Okay. - Nu.
Her har du 80. Behold resten.
Jeg er i køkkenet.
- Hej. - Hej, skat.
- Alt vel? Du ser dejlig ud. - Tak.
- Kan jeg nå et bad? - Nej, vi er allerede sent på den.
- Men en ren skjorte? - Der hænger en i garderoben.
- Hvornår kom du hjem? - For en halv time siden.
- Hvad var det nu, hun var første år? - En sky.
Så var der den der uforglemmelige komet. Hvad er hun i år? Et træ?
Du har været for meget væk. Hun spiller Shprintze.
- Hvad er det? Er det noget levende? - "Spillemand på en tagryg."
- Hun har endda en replik. - Wow.
"Jeg synes, han har et tiltalende væsen."
Er det alt?
Hun havde en replik mere, men de mente, det ville blive for meget for hende.
Du har ret. Jeg har været for meget væk.
Hvorfor er farmors opskrift berømt? Hun har aldrig været uden for landsbyen.
- Spil nu ikke klog, Chava. - Køn er jeg ikke.
Noget må jeg vel være god til.
- Jeg mødte Mosha. Han er så flot. - Er han ikke lidt skeløjet?
Det er vistnok hendes stikord.
Han er da grim.
Shprintze, du må bestemme: Hvordan er han?
- Åh nej, hun har glemt replikken... - "Han har et tiltalende væsen."
Da Shprintze ikke mener noget, hvad siger du så, Tzeitel?
Han har et tiltalende væsen.
Motel kommer, og han har Yente med.
Går det bedre nu? Hvorfor havde du det ikke på i stykket?
- Har du stjålet det fra nogen? - Nej.
- Sidder det for stramt? - Nej.
Det klæder dig.
Hun gik ud som et lys. Fuldkommen udmattet.
Det må du også være.
Ja, det har været nogle helt vanvittige dage.
- Hvordan gik det i Wien? - Godt.
Gik handlen godt?
- Du skulle da lave en handel der? - Jo, det skulle jeg.
Fedt.
Skal du så snart til Estland?
Berlin, faktisk.
- Tænk, jeg har aldrig været i Berlin. - Hvordan har I haft det her?
Godt.
Jeg fik dine beskeder i går. Du lød følelsesladet.
- Gjorde jeg? - Hørte jeg forkert?
Nej.
Jeg prøvede at ringe tilbage med det samme, men fik bare telefonsvareren.
Men uanset hvad, var det dejligt det, du sagde.
- Hvad sagde jeg? - At du ønskede, jeg var hos dig.
- Det gjorde jeg også. - Det er dejligt.
- Godnat. - Godnat.
AFDELING FOR SEKSUALFORBRYDERE
Godmorgen, Tyler. Du ville tale med mig.
Hvor er det godt, du har bestemt dig for udslusning.
Ms. Olsen, jeg mener, at jeg har gjort alt, hvad De har bedt mig om.
- Det har du. Du har anstrengt dig. - Ja.
Hvad nu hvis jeg ikke har ændret mig? På trods af alt vores arbejde.
Tænk, hvis jeg ikke har ændret mig.
Lige nu virker det, som om et udslusningsbofælleskab er en god ide.
For at beskytte mig selv.
For nøjagtigt som du sagde -
- så har jeg jo kun omgåedes mænd i seks år.
Det bliver noget af et chok at komme ud -
- til alt det, der frister og distraherer.
Ja, det bliver det.
Og jeg ville bestemt ikke kunne lide, hvis vores arbejde var forgæves.
Du havde talt med folk i Louisville, som arbejder med mennesker som mig?
De tilbød at tage hertil og hente dig og flyve med dig tilbage.
På flyet?
Det er ikke nødvendigt, bare de møder mig i lufthavnen i Louisville.
Hvor er det godt, du vil gøre det her, Tyler.
- Du tror, det er det rigtige? - Ja, det gør jeg.
Jeg vil aldrig havne sådan et sted igen.
- Hej. - Hej.
Jeg vidste ikke, om du var sulten.
Man kunne vælge mellem kylling og fisk. Jeg tog kylling til dig.
Man kan ikke bestemme, hvad det er ud fra smagen...
- Jeg er ikke sulten. - Sikker? De kommer ikke igen.
- Jeg tager lidt vin. - Tag også mit.
- Vil du ikke have det? - Nej, jeg skal arbejde.
Er Denver dit endemål?
Miami. Og så videre hjem. Til Rio de Janeiro.
- Har du været længe i London? - For længe.
Jeg har studeret og haft en masse lortejob.
For det meste sad jeg derhjemme og ventede, mens min fyr var mig utro.
Det lyder ikke godt.
Undskyld, jeg bæller sådan, men jeg vil sove.
- Er det i orden? - Ja.
Er du Manchester United fan?
Politiet aflyser eftersøgningen af forsvundet elev
- Undskyld. - Bare rolig, det er min datter, Julia.
- Forsvundet? - Ja.
Sørgeligt nok mener nogle, at hun har været død længe.
Det gør mig ondt.
Hun er smuk.
- Du ser glad ud. - Det var jeg også.
Det var, før hun stak af. Tak.
Hvor stak hun af til?
- USA? - Ja, efterhånden.
Vi tror, det var der, hun endte.
- Må jeg spørge om hvorfor? - Hvorfor hun stak af?
Du vil ikke bryde dig om mig, når jeg har fortalt hvorfor.
- Er det vigtigt, jeg gør det? - Næ, ikke det fjerneste.
Jeg og min datter har samme initialer, J.
Hun åbnede det forkerte brev og fandt ud af, jeg var utro.
Hun blev helt knust og ville gå til min kone, hvis jeg ikke gjorde det forbi.
Jeg gik naturligvis ind på at gøre det forbi, men jeg gjorde det ikke.
Jeg kunne ikke.
Hun fortalte sin mor det, som råbte ad mig.
Så råbte jeg ad min datter, som stak af.
Formentlig lige i favnen på en, som forvoldte hende skade.
- Hvorfor tror folk, din datter er... ...død?
Hovedsageligt fordi ingen har hørt fra hende. Ikke engang hendes mor.
Og fordi der er gået så lang tid.
- Hvad skal du så lave i Phoenix? - Politiet har fundet et kvindelig.
En hvid brite, som døde i en brand...
Jeg rejser derhen med noget dna.
En hårlok, som vi har gemt, siden Julia var lille.
Det er det rene vanvid. De har lukket efterforskningen for årevis siden.
Men, hvad skal en far ellers gøre?
- Jeg kan ikke give op. - Nej.
Vi ses. Farvel.
Undskyld...
Sidder du også fast? Det kan vare længe, sagde de.
- Nå? - Måske ryger vi på hotel i nat.
- Jeg skulle melde mig ved syvtiden. - Også jeg. Nok for at få hotelkuponer.
Hvis du har lyst, så så jeg en rimelig restaurant deroppe ved telefonerne.
Måske kan vi spise sammen. Det er bedre end at sidde i hvert sit hotelværelse.
- Hvad siger du til det? - Okay.
- Jeg hedder Laura. - John.
Kønt navn, Laura. Vi ses.
Der er ingen grund til, at du tager til lufthavnen og venter på mig.
Alle fly er forsinkede. De ved intet. Det hele afhænger af vejret.
Så snart jeg ved noget. Kys mor. Okay, farvel.
- Hvordan går det, Tyler? - Helt sygt. Folk græder og er sure.
Det er en ret stressende situation.
Du taler om alle de andre, men hvordan har du det selv?
Hva'...? Jo, det er okay.
Jeg ville bare ønske, jeg havde sagt ja til fly-eskorten.
For ærlig talt, så føler jeg mig lidt... ophidset.
Jeg skal sørge for, du får hjælp. Når vi har lagt på, ordner jeg det.
Men husk, at vi ikke havde gjort det, hvis du ikke kunne klare den slags.
- Mener du det? - Helt sikkert.
Gå hen og sæt dig et roligt sted, så ringer jeg lige lidt rundt.
Jeg vil godt have, du ringer til mig hver time. Præcis om en time.
Det skal nok gå.
- Tak, Ms. Olsen. - Pas godt på dig selv.
- Det er mit bord. - Er det?
- Så du ikke mine ting? - Hvilke ting?
- Dem, jeg med vilje havde lagt her. - Nej, dem så jeg ikke. Undskyld.
- Men nu ser du dem vel? - Ja, det gør jeg.
Jeg flytter, bare rolig.
Sådan, her har I lidt vin, to glas -
- og så lidt brød.
Undskyld, jeg havde allerede bestilt til mig og min ven.
Han kommer straks.
Må jeg blive siddende, til han kommer? Så flytter vi os straks, det lover jeg.
- Vil du have et glas vin? - Jeg vil ikke have noget vin.
Han kommer lige om lidt.
- Hvor skal du hen? - Louisville i Kentucky.
Rio i Brasilien. Har du fået et hotelværelse?
- Hotelværelse? - Jeg venter på nogen, som skal komme.
- Jeg hedder Laura forresten. - Tyler.
- Har du det godt? - Hvorfor spørger du så meget?
Jeg prøver bare at være venlig.
Byt plads... Gør det noget, hvis vi bytter plads?
Jeg venter på nogle venner, og hvis jeg sidder der, kan jeg se, når de kommer.
Ja, klart.
- Hvem skal du møde her? - En, jeg mødte på flyet.
- Vi havde nabosæder og faldt i snak. - Talte I bare? Taler vi også bare?
Hvad ellers?
Det ved jeg ikke. Jeg laver ikke noget.
- Men du... - Hvad gør jeg?
Det ved du vist.
Det ved jeg ikke. Jeg fordriver tiden med lidt snak.
Har du nogensinde været i Brasilien?
Det ville du godt kunne lide. Det kan alle.
Vi har verdens bedste strande.
Det første jeg vil gøre, når jeg kommer hjem, er at gå ned til stranden -
- lægge mig ned, lukke øjnene -
- og ryge en joint.
- Hvad er der? - Du er slem.
Mig? Det er jeg ikke.
364 dage om året er jeg en pæn, katolsk pige.
- Jeg udnytter bare situationen. - Hvilken situation?
Den vi befinder os i. Ingen ved, hvor vi er, og ingen kan få fat på os.
- Det er perfekt. - Til hvad?
Det ved jeg ikke...
Sig du det.
Vent lige et øjeblik.
Han hedder Tyler McGregor og skal med fly 240 til Louisville.
Han er netop løsladt og lød meget stresset.
Lufthavnen er lukket, vi har 60 fly, som sidder fast og er overbelastede.
Er McGregor til fare for andre?
Det er svært at sige. Det ville være godt, hvis I kunne holde øje med ham.
- Betyder det ja eller nej? - Ja.
Jeg ringer tilbage til Dem.
- Vagten til informationen. - Informationen her.
Kan I kalde en passager McGregor.
Tyler McGregor, fly 240 til Louisville, kom til Informationen.
Han bedes straks henvende sig til Informationen.
- Er det alt, hvad jeg skal sige? - Han er dømt sexforbryder.
Hvis du vil sige det højt også, så værsgo.
- Kom, så tager vi et glas. - Okay.
Kom med mig.
Undskyld.
Kommer du?
Ja.
Passager McGregor, på 18.30 flyet til Louisville -
- bedes straks henvende sig i Informationen.
Passager McGregor til Informationen. Tak.
Undskyld, men er du muligvis John, der skulle møde Laura?
Hun beskrev dig godt. Jeg skulle give den her besked til dig.
Velkommen til min hytte. Det er den rene luksus.
Et vindue med udsigt mod... en mur.
- Kom ind. - Jeg burde gå.
Hvordan? Og lave hvad? Kom nu, vi sidder fast her.
- Kan du kalde en rejsende til Miami? - Hvad hedder passageren?
Hun hedder Laura til fornavn, vi skulle spise middag sammen.
- Det her er Informationen. - Hun er ung, hun kan være i problemer.
- Vi har travlt. - Kald en gang, det tager 30 sekunder.
- Få ham væk. - Hvad er problemet? Rend mig.
Gør dig lidt nyttig. Find noget godt på tv. Og slap nu lidt af.
Vi må få mad og drikke for 30 dollars.
- Men du er vel ikke sulten? - Nej.
Så fejrer vi i stedet. Eller drukner vores sorger.
Hvilken?
- Du har fået nok. - Af skuffelser, ja.
- Nok at drikke. - Hold op.
- Jeg må gå. - Hvorfor?
Hvorfor vil du gå? Hvorfor vil alle mænd forlade mig?
- Er der noget galt med mig? - Nej.
Bestemt ikke, du er... Du er sød.
- Så bevis det. - Nej.
- Kys mig. - Jeg kan ikke.
Hvorfor ikke? Kom nu, kys mig!
- Du er fuld. - Du bryder dig ikke om mig.
Hvad er problemet så? Hvad er problemet?
- Hvad er problemet...? - Vil du godt lade være?
Sig undskyld.
Hallo, Laura. Laura.
- Hej. Undskyld. - Hej.
- Alt vel? Jeg blev lidt bekymret. - Alt vel, jeg har bare ondt i hovedet.
- Tømmermænd? - En smule. Undskyld det i går.
Alt i orden, jeg fik din fine besked. Var det hyggeligt?
- Det ved jeg ikke. Jeg faldt i søvn. - Jeg ved, hvordan det er.
- Det har været nogle skøre dage. - Det tror jeg.
Nå, men held og lykke. Hav en god rejse og pas godt på dig selv.
- Det var virkelig godt at se dig igen. - Det var hyggeligt at tale med dig.
- Jamen så... vi ses. - Vi ses. Pas på dig selv.
Gør nu ikke noget dumt. Jeg holder øje med dig.
God flyrejse.
Du gjorde det rette, Tyler. Du ringede.
Jeg er smadderstolt af dig. Vi holder kontakt.
Nej. Tak.
Tak.
Vi ses næste gang.
"Vi ses næste gang". Fire uskyldige ord, som skar gennem mig som en kniv.
Jeg indså, at jeg var blevet kendt som briten, der kører sit enmandsløb -
- klør på og nægter at gøre, som I har opfordret mig til i årevis:
At gå videre, slippe grebet og komme videre. Det er ikke let.
Jeg blev ædru for længe siden. Det var i Los Angeles for 35-36 år siden.
Jeg var vanvittig, gal, træt af det hele. Fuld og vanvittig...
Jeg blev dømt til at gå til AA-møder, og jeg hadede det.
Jeg hadede hele den der gude-ting, ville bare brække mig over det.
"Fortsæt, kæmp ikke imod, lad Gud..." Jeg var en vinder, har altid været det.
Men jeg kæmpede hele tiden. Nå, men for at gøre en lang historie kort:
Jeg løb ind i en gammel jesuiterpræst.
Han hed Joe Riley, fader Riley. Jeg glemmer ham aldrig.
En dag stod han udenfor, da jeg forlod et møde og sagde: "Hvor skal du hen?"
"Flyt dig," sagde jeg. "Du bliver her," sagde han.
Han så på mig med sit gennemborende blå blik og sagde med smøgen i mundvigen:
"Du ser ud, som om du er forfærdelig besværlig og fuldkommen uærlig."
Han havde ret. Jeg var uærlig. Jeg stolede ikke engang på mig selv.
Jeg sagde: "Fader"...Han kunne godt lide at blive kaldt fader.
"Hvordan lyder den mægtigste bøn?" Jeg måtte have hurtige løsninger.
Jeg ville tilbage i overhalingsbanen igen.
"Den mægtigste bøn lyder: 'Ad helvede til med det."
Fader Joe Riley, jesuiterpræst, sagde: "Ad helvede til med det." Utroligt.
Han sagde: "Med den bøn bliver du forløst og kan slippe grebet."
Før han døde, spurgte jeg: "Hvordan når jeg dertil, hvordan ved jeg det?"
"Du vil se og høre, når du er moden," sagde han. "Du en særlig hård nød."
Og for to dage siden skete det.
På rejsen hertil havde jeg selskab af en pige fra Brasilien.
Hun var kun et barn. En køn lille en. Hun hed Laura.
I Denver sneede vi inde, så vi planlagde at spise sammen.
Da jeg kom derhen, var hun der ikke, men hun havde lagt en besked til mig.
"Mødte en sød fyr. Jeg har aldrig gjort sådan noget her før."
"Men man lever jo kun en gang."
"Hvor mange chancer får vi?"
"Fra børn og fulde folk..."
Ham, der sagde det, havde ret.
Det har taget mig alle disse år.
Og jeg vil sige jer, at hvis min datter lever...
...ved hun, hvor jeg er.
Hendes tavshed betyder vel, at hun ikke ønsker kontakt.
Men hvis hun er død...
...så er hun død.
Så er hun væk for altid.
Og jeg må gå videre, glemme og slippe grebet. Besynderligt.
Det er et mysterium alt sammen.
Nu holder jeg inde. Tak, fordi I lyttede.
Før vi begynder vores almindelige møde, har vi endnu en gæst fra Europa.
Valentina.
- Jeg hedder Valentina. - Velkommen, Valentina.
Jeg er alkoholiker. Jeg er på besøg hos min søster her.
Hun venter udenfor.
Hun er gift med en amerikaner her fra Phoenix.
De er så lykkelige og nuttede, at jeg er ved at brække mig.
I morgen skal jeg hjem til min russiske mand.
Vi blev gift som meget unge. Vi var nærmest børn.
Men nu er vi vokset og vokset fra hinanden.
Jeg har været ædru i tre år og har et nyt, godt arbejde.
Et nyt liv. Men han har ikke ændret sig.
Han gør slemme ting og arbejder med dårlige mennesker.
Jeg har ventet længe på, at han skal ændre sig.
Men netop som den brasilianske pige sagde, så lever man kun en gang.
Hvor mange chancer får vi? Jeg vil ikke vente længere.
Det er måske på tide nu.
Desuden er jeg interesseret i en anden.
En sød, god mand. Han er faktisk min chef...
Han ved intet om min fortid. Han ser mig som en dygtig, uskyldig pige.
Men hvis vi bliver sammen, får han et chok den første aften.
- Hvordan har den sidste uge været? - På jobbet? Meget bedre.
Jeg er mere koncentreret. Det går godt på jobbet.
Og følelsesmæssigt?
Ikke så godt.
- Jeg opsøgte Imamen igen. - Og hvad sagde han?
Det ville være ægteskabsbrud, en synd inden for islam.
Det ved jeg, men Gud skabte også kærlighed -
- og jeg vil tro, at det er Ham, som afgør det.
Ødelæg det ikke for hende.
- Men det vidste du jo godt. - Ja.
Hvorfor gik du så derhen? Og vigtigere: Hvorfor kom du tilbage til mig?
Jeg må have hjælp til beslutningen.
En psykoterapeut træffer ingen beslutninger.
Jeg kommer ikke til at sige, hvad du skal eller ikke skal gøre.
Du må træffe dine egne beslutninger og også tage konsekvenserne af dem.
Derimod kan jeg delagtiggøre dig i en af mine iagttagelser.
Mange lever et sundt og lykkeligt liv, selv om de arbejder -
- med noget, som er forbudt ifølge deres religion.
- Aha? - Det her er ikke et råd.
Jeg fortæller bare, hvad jeg ser.
Og hvis du er et fornuftigt menneske, hvilket jeg tror, du er -
- ville du ikke have fornemmet denne kontakt med...
Valentina.
...med Valentina uden grund.
Jeg tror, du har noget, som hun vil have.
Hun attrår også dig. Det siger min erfaring mig.
Det er første gang, jeg ser dig smile.
Det er en god tanke.
Godt. Så mangler der bare enten at glemme, at hun er gift...
- Eller? - Eller glemme, at du er muslim.
- Hej. - Serjozja!
Jeg kommer til byen i morgen og vil have selskab. Hvad kan du tilbyde?
Hvem har du at tilbyde? Jeg vil have den bedste.
Kate? Måske... Har du ikke en brunette?
Har du nogen nye?
Hvorfor er du så stille? Godmorgen.
Har du været oppe længe?
Vi må tale sammen.
Vi kan ikke fortsætte på den her måde.
Tænk dig om. Hvordan har vi det egentlig?
Vi er gift, men lever helt forskellige liv. Vi sover ikke engang sammen.
Er det ham?
Svar ikke.
Vil du ikke nok... Kan vi ikke tale sammen?
Kom nu.
Undskyld.
Ja, jeg er allerede på vej.
Nej, jeg er stadig i Paris. Bare rolig, jeg kommer.
Jeg kommer i tide.
Nå, han kommer med fly.
Og du kører derhen med hans pistol.
Og finder ludere til ham.
Det er dit liv. Jeg vil ikke have noget med det at gøre mere.
Jeg vil skilles. Hurtigt.
- Kan vi ikke diskutere det senere? - Jeg ændrer ikke mening.
Jeg har mødt en anden.
Jeg gider ikke høre det her.
Godmorgen.
Stort kariesangreb i 46. Skal rodbehandles.
Slitage på hjørnetænderne.
Undskyld.
- Kan du gøre bedøvelsen klar? - Selvfølgelig.
- Er der noget galt? - Jeg kan ikke få skuffen ud.
- Sådan. - Tak.
Undskyld.
Vent... Sådan.
Nu prikker det lidt.
- Av! Hvad laver du? - Undskyld...
Jeg gør det igen. Sådan. Her.
Bedøvelsen virker om lidt. Jeg er straks tilbage.
Valentina, kan du komme et øjeblik?
Det er noget, jeg må indrømme...
På det sidste er jeg begyndt at sjuske med mit arbejde.
Jeg er begyndt at få det, man kan beskrive som...
Det var nok bedst for alle -
- hvis du fandt dig en anden arbejdsplads.
Hvorfor det?
Jeg giver dig de bedste anbefalinger. Det bliver ikke svært at få et nyt job.
- Hvad har jeg gjort? - Intet.
Du har været helt perfekt. Det er...
Du får et halvt års løn.
- Valentina... - Hvad har jeg gjort?
Engelsk har mange låneord, som kan være svære at udtale.
Y i begyndelsen af et ord opfører sig som en konsonant.
Yellow. Year. Yet.
Yesterday. Yolk.
Ja?
Nej.
Tyskland? Nej, jeg er uden for Wien. Jeg er der om en time.
Sasja!
Flyet blev forsinket fra Paris. Der var vist tåge.
Før Wien kom der voldsom turbulens.
- Hvad var det for et sæde, jeg fik? - Hvad mener du?
Jeg har jo sagt til dig, at jeg ikke vil have en plads ved gangen.
Lastrummet havde været bedre.
Den satans serveringsvogn ramte mine ben hele tiden.
Sasja...
- På parkeringen? - Ja.
Jeg er en idiot.
Her betaler man dig dyrt, og som tak må man slæbe sig op til femte etage.
Husk: Når to vokaler står ved siden af hinanden, høres kun en.
- Hvad er det? - Jeg lærer engelsk.
Glem det, for helvede. Cd'en er bare noget lort.
Skal jeg lære dig engelsk? Her er lektion nummer et:
Ingen skide plads ved gangen. Nogensinde.
Gentag efter mig.
Må jeg så høre?
Ingen skide plads ved gangen.
Parker ikke min skide bil i den skide lufthavnsgarage.
- Er min accent for kraftig? - Drop det.
Undskyld, det var unødvendigt. Tanja går mig på nerverne.
- Hvordan går det med Valentina? - Godt.
Her. Jo, tag bare et hiv.
- Hvor er pistolen? - I handskerummet.
Har du nogen til mig? De er altid så pisse grimme.
Hun er da ny. Pæn.
"Nyankomne Blanka er ung, smuk og parat til at opfylde jeres ønsker."
- Har du et æble? - Køber du ikke rødvin og kødfars?
Køb også nogle stearinlys. Tag min frakke.
Her er nogle penge.
- Okay, tak. - Farvel.
- Er du fremme? - Om lidt.
- Han er i baren, har booket en time. - Slæber du mig hertil for en time?
Rolig nu. Er du god, forlænger han tiden.
Der er ingen, der får fat i dem.
Et øjeblik.
- Hallo? - Skal jeg føre hende hen i baren?
Nej, jeg er klar. Send hende op på værelset.
Ja.
Tak.
- Blanka. - Ja...
Jeg hedder Sergej. Du skal møde min chef.
- Taler du russisk? - Lidt.
Godt, for han kan næsten intet engelsk.
Luk tasken op. Luk den op.
- Det er bare sko. - Undskyld, han bad mig tjekke.
- Han venter dig i værelse 823. Gå nu. - 823, okay.
Alt i orden?
Hva'
- Er du okay? - Ja. Tak.
- Det er du da ikke. - Hvad vil du?
- Alt er ikke okay. - Nej, men det er okay.
Er du så glad?
Kom herhen.
Luk døren.
- Luk døren. - Tak.
- Sikke koldt her er. - Ja.
- Hvor kommer du fra? - Rusland.
Rusland? Jeg kommer fra Slovakiet.
- Jeg forstår ikke så meget. - Det går da godt.
Det går helt fint.
Pæn... Pæn bil.
- Den er ikke min. - Er det din chefs?
Ja.
Han må være betydningsfuld.
Hvad arbejder han med?
Forretninger.
Hvilke forretninger?
Forretninger.
Atmosfæren står du i hvert fald for.
Atmosfæren...
Der er dejligt her.
Det var en kompliment.
Sikke mange knapper.
Interessant.
Vidunderligt.
Skal vi køre en omgang?
En gang rundt i Ringen.
- Ringen? - Ringen.
Kender du ikke Ringen? Det er Wiens mest berømte gade.
Den er cirkelformet.
Kom nu...
Okay, så prøver vi.
Jeg har aldrig siddet i sådan en her.
Hvorfor har nogle mennesker sådan nogle fine ting og andre ikke.
Det ved jeg ikke, men man bliver nok ikke lykkeligere af det.
- Jeg ville blive lykkelig. - Det ved jeg ikke... Måske.
- Jeg hedder Anna. - Og jeg Sergej.
- Hyggeligt at møde dig. - Ja.
Det er hyggeligt at møde dig.
- Så du er chauffør? - Ja, det er jeg.
Og livvagt. Og hund.
- Undskyld? - Jeg er også hund.
Min chef behandler mig som en hund.
Det er ingen vittighed.
- Undskyld. - Det gør ikke noget.
- Hvorfor holder du ikke op? - Det vil jeg også. Snart.
Måske begynder jeg forfra. Et nyt liv.
Det lyder dejligt.
- Sikke mange bøger. - Bøger.
- Er de dine? - Ja. Bøgerne er mine.
Min chef læser ikke. Det behøver han ikke. Han er rig.
Læsning er for fattige drømmere.
- Læser du? - Hele tiden.
Godt.
Fattige drømmere...
Kom så. Kom så, skattepige.
Undskyld... Undskyld.
- Hva' - Tiden.
Tiden er gået.
Hva'
Vil du... have mere?
Så bliver det endnu skønnere for dig.
Hva'
- God. "Mere godt." - Jaså.
Dejligt, dejligt.
- Hvad var det, du hed? - Blanka.
Blanka...
Skønt. Jeg kan godt lide dig. Blanka.
- Hvad koster det? - 500. For to timer mere.
Mener du det alvorligt? 500 euro for to timer?
Hvad tager du mig for? Tror du, min taske er fuld af penge?
Se selv efter. Jo, værsgo.
Så...
Kan vi holde op med at tælle minutter?
- Skal du ringe til nogen? - Ja.
Så gør det.
Ring. Så slukker vi alle telefoner og ure bagefter.
Ja.
Må jeg bestille noget op til værelset?
- Jeg vil godt have noget te. - Bestil, lady Chatterley.
Hej, jeg vil godt bestille noget te til værelse 823.
Hvad er der?
Ikke noget.
Kom her, min lady. Kom så!
Nej, her.
Bliv ved.
Sådan, skat.
- Sådan. Nu har vi kørt en omgang. - Trist, det er slut. Det var sjovt.
Det synes jeg også.
Det var hyggeligt at møde dig.
I lige måde.
Skal du ikke svare?
Farvel.
- Farvel. - Farvel.
Hallo. Hvorfor svarer du ikke?
Skynd dig herop. Luderen sms'ede en. Hold øje med elevatoren.
Jeg kommer.
- Hallo? Sover du? - Nej, jeg er på vej.
Undskyld.
- Hvilken etage? - Ottende.
Influenza, det sætter sig altid på lungerne.
Hav det godt.
- Hvor er du? - Jeg er her allerede.
Hva'
Er det dig?
Ja, det er det.
- Hej, igen! - Hej!
- Kom! - Hvor skal du hen?
- Det ved jeg ikke. Kom. - Jeg venter på min søster.
- Kom nu. - Hvad skal vi lave?
Det ved jeg ikke.
- Hvornår kommer du tilbage? - Det ved jeg ikke.
- Ved du det heller ikke? - Nej, kom nu!
- Jeg kan ikke. - Kom nu så kører vi. Kom.
Okay.
Efter det, der er sket, måtte jeg forlade dit hus.
- "Dom", hus. - Hedder hus også "dom" på russisk?
"Dom" på slovakisk.
En klog mand sagde engang: "Hvis vejen deler sig...
..."skal du gå."
Kære søster, i dag kom jeg til skillevejen og drejede af.
Jeg styrtede ind i den, hals over hoved.
Nu går vi ad forskellige veje.
Hvem ved, hvilken rejse vi er ude på? Hvor vejene fører os hen?
Vær ikke sur over, at jeg forlod dig.
Du har altid sagt, jeg skal turde mere.
Leve lidt.
Nu gør jeg det.
Ønsk mig held og lykke. Kryds tommelfingre for mig.
Som jeg gør for dig.
En dag vil de veje, vi valgte -
- og som andre valgte for os -
- føre os sammen igen.
- Har det ordnet sig på hjemmefronten? - Undskyld?
Det så vel ikke godt ud, hvis du ville møde Blanka.
Jo... Og ja.
Ægteskabet er jo den rene død.
Det er ikke mig. Grumhed i pænhedens navn. Som religion.
Jeg deler ikke din opfattelse. Jeg er håbefuld, eller også er jeg dum.
Eller også er jeg stadig forelsket. Der er min kone, hun har været på galleri -
- og brugt en masse penge på vores datter.
- Det her er Peter. Rose. - Vi skal skynde os til flyet.
Jeg finder ud af, hvem du skal kontakte.
- Har du kastet om dig med penge? - Jeg købte bare lidt børnetøj.
Hallo, det er mig.
Sikke flot du er. Vi behøver slet ikke bruge photoshop.
- Vil du have en drink? - En drink? Nej.
- Så er det lettere at slappe af. - Jeg kan slappe af uden alkohol.
Tekster: Ulla Bruhns www. undertext.se