- Hvilken sort er det? - Det ved jeg ikke.
Hvid?
Og rammen?
- Mørk. - Poststemplet?
Det samme som sidst.
Og ikke noget brev.
Nej.
Det gør mig ondt, Henrik.
Appellerer du?
Er det her årets mediebegivenhed?
Lad være med at nedtone det.
Lad være med at blæse det op.
Må vi få en udtalelse?
Vil du appellere dommen?
Jeg vil gerne appellere til dig, Viggo.
Hr. Blomkvist har spillet -
- den tapre journalist, der kæmper mod skurken.
Hvorfor kan ond hensigt ikke bevises?
- Han kaldte manden for kriminel. - Beskyldninger kræver beviser.
Blomkvist elsker omtale.
Men ikke denne gang. Injurier er en skændsel for en journalist.
... blev i dag kendt skyldig i 16 tilfælde af grove injurier.
Må jeg bede om den sandwich? Og en sort kaffe.
I en artikel tidligere i år anklagede Blomkvist -
- Wennerström, direktør for Wennerström Gruppen, -
- for at kanalisere udviklingsstøtte til polsk industri -
- ind i en våbenaftale med kroatiske Ustasa.
Jeg har intet imod hr. Blomkvist. Han er en god journalist -
- og jeg tillægger ham ingen onde motiver.
Men han skrev unøjagtigheder.
Og unøjagtigheder skal rettes.
Alle journalister må, ligesom vi andre, acceptere, -
- at deres handlinger får konsekvenser.
Blomkvist skal betale -
- 600.000 kr. og samtlige sagsomkostninger.
Må jeg bede om en pakke rød Marlboro og en lighter?
Ja...
- Hvor har du været? - Gået og funderet.
- Ryger du? - Kun en.
TV4 ringede. Men vi vil først udtale os -
- når vi har læst dommen i sin helhed.
Det har jeg. Har andre ringet?
Alle, der gerne ser dig ydmyget.
- Så den var rødglødende? - Det er også mit ansvar.
- Skrev du den? - Jeg udgav den.
- Det er ikke det samme. - Vores ry er ikke ødelagt endnu.
Mit er.
Jeg er træt.
Jeg kravler ned under dynen en uges tid.
Jeg siger til Greger, jeg ikke kommer hjem.
Tak.
Vi risikerer at vente her for evigt.
- De ringede og talte med hende, ikke? - Jo, men det hjælper ikke stort.
Ingen her kan rigtig lide hende.
Det er bedst, hun arbejder hjemmefra.
De sagde vel, jeg ville møde hende?
Normalt siger jeg, hun ikke skal møde kunderne.
- Kan De lide hende? - Rigtig godt.
Hun er en af mine bedste researchere. De så rapporten.
Men?
Jeg er bange for, De ikke vil kunne lide hende.
- Hun er anderledes. - På hvilken måde?
På alle måder.
Frøken Salander.
Lisbeth.
Det er hr. Dirch Frode.
Goddag.
Var der noget galt med rapporten?
Nej, den var grundig.
Men jeg er interesseret i det, der er udeladt.
- Intet er udeladt. - Din mening om ham er.
- Det er ikke min opgave. - Du har ingen mening om ham?
Han er ren.
Du mener hygiejnisk?
Han er den, han er. I hans fag er det et aktiv.
Hans aktiver er skrumpet ind efter dommen i dag.
Ja. Han blamerede sig.
Hvis det virkelig foregik sådan.
Antyder du, det var en fælde?
Det er ikke min opgave.
Men du har ret.
Han blamerede sig som journalist.
Hvor meget blamerede han sig rent finansielt?
Dommen gør kål på hele hans opsparing.
Må jeg gå?
Din rapport er tynd på et andet punkt.
Hans privatliv.
Valgte du at udelade noget?
Ikke noget, der burde inkluderes.
Betyder det ja eller nej?
Frøken Salander mener nok, og jeg er enig, at alle har ret -
- til privatliv, selv når de bliver undersøgt.
Jeg må vide, om der er noget ved ham, -
- som jeg ville finde forkasteligt, selv hvis hun ikke gør det.
Han har længe haft et seksuelt forhold -
- til sin medredaktør. Det ødelagde hans ægteskab, men ikke hendes.
Nogle gange giver han hende oralsex.
Jeg synes, han burde gøre det oftere.
Det gjorde du ret i at udelade.
Det ved jeg.
Vanger Industri, chefrådgiver 1972 -
Velkommen, Mikael Blomkvist!
Ny post
Vil du interviewes om Wennerström-sagen?
Wennerström "Vanger Industri"
Vanger Industri. Økonomiafdelingen, 1971-1972.
Du skulle have haft en bedre advokat. Din søster.
- Hun tilbød det. - Han afslog.
- Det satsede hun på. - Bland aldrig...
- ...arbejde og familie. - Jeg havde alligevel tabt.
Det handlede ikke om Mikael.
Wennerström sendte pressen en besked -
- og Finanstilsynet sagde: "Ingen spørgsmål".
Smil.
Far.
Du skal ikke være bekymret for mig.
- Mor er bekymret. - For mig?
For pengene.
Nilla? Hvad laver du?
Ikke noget.
Mener du det alvorligt?
Jeg vil ikke tale om det. Du er imod det.
Imod hvad?
- Nilla, sig det. - Livets Lys.
Hvad for et lys?
Hr. Blomkvist.
Undskyld, jeg forstyrrer juleaften.
Mit navn er Dirch Frode.
Jeg er Henrik Vangers advokat. Har du hørt om ham?
Ja.
Han vil drøfte en privat sag med dig.
Tidspunktet er lidt dårligt for mig.
Undskyld. Jeg skal selv ind til julemiddagen.
Det var ikke det, jeg mente.
Du hentyder til din retssag.
Den har vi moret os meget over.
Undskyld?
Hr. Vanger er ikke begejstret for hr. Wennerström.
- Bed ham ringe. - Han vil så gerne tale...
...ansigt til ansigt. Oppe nordpå.
- I Hedestad. - Det er ikke muligt.
Hr. Vanger er alt for gammel til at tage til Stockholm.
Vær venlig at overveje det.
Hedestad er smuk om vinteren.
Jeg ringer tilbage på dette nummer, okay?
Jeg plejer kun at vågne i en kold seng derhjemme.
- Undskyld. - Hvad laver du?
- En pressemeddelelse. - Om hvad?
Du bliver eneredaktør.
Du beklager Wennerström-sagen...
- ...og jeg har ingen kommentarer. - Giver du op?
Jeg træder til side.
Jeg er dødtræt af dig.
- Første gang i Hedestad? - Og sidste.
Sig ikke det. Her er smukt om foråret.
Du sagde, her var smukt om vinteren.
Det her vejr er usædvanligt.
Jeg tager toget 16:30 tilbage til Stockholm.
Medmindre vi sner inde.
Det var min spøg.
Du kan være hjemme igen i aften.
Velkommen.
Kom indenfor.
Her er dejligt varmt.
Goddag.
Nå...
Hvad ved du om mig?
Du har ledet en af landets største koncerner.
- "Har ledet". - Det var ikke sådan ment.
- Skal jeg blive? - Nej.
Min bedstefar lavede de skinner, -
- som toget kører dig hjem på.
Vi forbandt hele landet.
Vi fremstillede det stål og fræsede det tømmer, som Sverige er bygget af.
Og hvad er nu vores mest indbringende produkt?
Gødning.
Jeg er ikke optaget af den skrantende koncern.
Men jeg er optaget af gamle udeståender.
Og uret tikker. Du må hjælpe mig.
Med hvad?
Officielt med at skrive mine memoirer.
Men det, som du i virkeligheden skal, -
- er at løse et mysterium og gøre det, som du er bedst til.
Trods dit retslige mellemspil.
Du skal undersøge tyve, gniere, tyranner...
Den mest afskyelige flok mennesker, du nogensinde vil møde.
Min familie.
Vil du sidde ned? Jeg kan måske rydde en plads.
- Har du lavet den? - Har du noget til mig?
Jeg er ikke noget socialkontor. Det der er ikke nok.
Selv tak.
Det er Harriet.
Min bror Richards barnebarn.
Richard var glødende nazist -
- og meldte sig som 17-årig ind i Nationalsocialistisk Frihedsforbund.
Interessant, at nazister altid tager ordet "frihed" som gidsel.
Nå ja, 16:30. Jeg skal nok huske det.
Nå, men Richard led martyrdøden i nazisternes tjeneste i 1940.
Han gik glip af alt det spændende.
Men ikke af muligheden for jævnligt at tæve sin kone Margareta -
- og deres søn, Gottfried.
Gottfried, Harriets far -
- var det, vi kaldte en værre charlatan.
- Det gør man stadig. - Gør man det?
Han charmerede damerne, og han drak.
Han var den fødte sælger. Så han rejste rundt for koncernen -
- og inviterede kunderne på middag.
Ja, nogen skal jo gøre det.
Nå, men han døde i 1965.
Han var fuld og druknede.
Hans kone, Isabella, som aldrig havde været en særlig god mor, -
- blev endnu værre efter hans død, -
- så jeg begyndte at tage mig af børnene.
Martin, som kører Vanger Industri efter min pension.
Jeg har googlet ham.
Og Harriet.
Hun var kvik og nysgerrig.
Og det er jo altid en god kombination.
- Og smuk. - Ja.
Skete der hende noget?
En fra familien myrdede Harriet -
- og har igennem de seneste 40 år -
- forsøgt at drive mig til vanvid.
Det var den 24. september 1966.
En lørdag.
Harriet var 16.
Mine brødre, deres hustruer, børn og børnebørn var alle samlet -
- til vores rædselsfulde årlige bestyrelsesmøde og middag.
Samme dag afholdt sejlklubben sit efterårsoptog.
Harriet tog ind for at se det med et par veninder.
Hun var hjemme igen lidt over to.
Hun kom ind i gæstestuen og spurgte, om hun kunne tale med mig.
Jeg husker ikke, hvad jeg lavede, som jeg mente, ikke kunne vente, -
- men jeg bad hende om at vente.
Og mens hun ventede, skete der noget andet.
Ulykken havde intet med Harriet at gøre.
Og dog alt.
Det var kaos. Alle smed, hvad de havde i hænderne.
Politi, ambulancer, brandbiler, -
- journalister, fotografer og folk myldrede til inde fra byen.
Vi her på øen, hele familien, skyndte os hen til vores side af broen.
Bilens fører, en mand ved navn Aronsson, -
- sad fastklemt og såret i bilen.
Vi forsøgte at vriste ham ud med vores hænder.
Vi ville ikke risikere gløder fra værktøj.
En time efter ulykken var Harriet i køkkenet.
Anna så hende selv.
Til sidst fik vi stakkels Aronsson ud af bilen og kørt på hospitalet.
Og vi fra vores side -
- vendte langsomt tilbage til huset.
Solen gik ned, spændingen var forbi.
Vi satte os ved middagsbordet.
Og da opdagede jeg, at Harriet ikke var der.
Hun var der heller ikke næste morgen. Eller morgenen efter.
Eller de næste 40 år.
Hvad ville hun fortælle mig?
Hvorfor tog jeg mig ikke tid til at høre på hende?
- Hun løb ikke bare væk? - Nej, ikke uset.
Brandmændene var på broen hele natten for at få benzinen pumpet op.
Ingen svømmede over eller tog en båd.
Alle bådene lå stadig fortøjet søndag morgen.
Tro mig, jeg har undersøgt det.
Og hun faldt ikke i og druknede?
Strømmen er ikke stærk her. Alt, der falder i, bliver skyllet op her.
Ligesom hendes far.
Hans lig drev kun ti meter væk, da han druknede året før.
Nej, nogen slog hende ihjel.
En, som var på øen den dag.
En, som kendte os og vidste, -
- hvad hun plejede at give mig hvert år i fødselsdagsgave.
De er fra hende.
Og resten er fra hendes morder.
Hvem kender til dem?
Det gør jeg, politiet, morderen...
Og nu dig.
Da politiundersøgelsen ebbede ud, -
- fortsatte jeg med at undersøge alle oplysninger.
Jeg har brugt et halvt liv på at vende og dreje én dags hændelser.
Jeg forstår din frustration, -
- men det er spild af penge at sætte mig til det.
- Vi har ikke diskuteret din gage. - Det behøver vi ikke.
Tak.
Jeg kan ikke finde noget, du har ledt efter i 40 år.
Det kan du ikke vide. Du er god til opklaringsarbejde.
Jeg foreslår følgende.
Kom og bo her på øen.
Jeg har en hytte ved vandet, hvor du kan bo.
Du kigger på materialet.
Måske finder du noget, jeg har overset.
Du beder mig stille mit liv og min karriere i bero.
Se det som en velfortjent ferie.
En måde, hvorpå du kan undgå alle dem, du gerne vil undgå lige nu.
Som kompensation betaler jeg det dobbelte af din løn, så længe det tager.
- Jeg firdobler det, hvis du løser gåden. - Hr. Vanger.
Jeg er ikke færdig. Du får én ting til, selvom du er en elendig forhandler.
Det er dit allerhøjeste ønske -
- og det kan ikke købes for penge. Så lad mig give dig det.
Hans-Erik Wennerström.
Han indledte sin karriere hos mig.
Og jeg har fulgt den med stor interesse lige siden.
Du havde ret om ham.
Du kunne bare ikke bevise det.
Det er vores værste krise, og du skriver memoirer?
- Du fyrede mig. Jeg vil lave noget. - Du fyrede dig selv.
Jeg har brug for dig her, ikke på Nordpolen.
Du ved godt, hvordan det vil se ud.
Som om jeg flygter. Og det gør jeg.
Wennerström vil se mig vifte med det hvide flag.
Det vil glæde ham, hvis der er problemer mellem os to.
Der er problemer mellem os.
Han vil lukke tidsskriftet.
- Du lader mig kæmpe alene. - Det tager fire timer med toget.
Det er ikke Nordpolen.
Hej hej.
Intet netværk. Prøv igen senere.
Hvad?
Mælk?
Intet netværk. Prøv igen senere.
Og så de her.
- Er du hr. Palmgrens datter? - Han er min værge.
Sig det.
Det var en alvorlig hjerneblødning, -
- forårsaget af faldet eller slagtilfældet, der fik ham til at falde.
Hans blodtryk er højt.
Jeg håber, han vil komme til bevidsthed.
Men selv hvis han gør, er der risiko for hjerneskade.
Hej, jeg hedder Gunnar.
Jeg er forvalteren.
Hej, Gunnar. Kom indenfor.
Vil du stille det derind?
Du er forfatter.
Jeg skriver en biografi om hr. Vanger.
- Jeg så dig i fjernsynet. - Beklageligvis.
Du kom lidt i uføre.
Du slap da for fængslet. Det var godt.
Men det kostede dig dyrt, ikke?
Sådan.
Hele øen ejes af min familie.
Din nærmeste nabo er min bror, Harald...
...utroligt nok endnu en nazist.
Vi har to i familien.
Og ja, han er aldeles afskyvækkende, for at sige det pænt.
Men du får ham nok ikke at se. Han er eneboer.
- Var han her den dag? - Ja, det var han.
Hans datter, Cecilia, bor derovre.
De er ikke på talefod.
Er der nogen, som er det her på øen?
Isabella, Harriets mor, som bor der, -
- taler med Harald. Det er en af grundene til, jeg ikke taler med hende.
Aha.
Cecilias bror, Birger, bor derovre.
Hvem taler han ikke med?
Dig, sikkert.
Men det vil du heller ikke ønske. Han er lige så ubehagelig som Harald.
Jeg glemmer, hvem der er hvem.
Snart vil du ønske at glemme dem helt.
Snart vil du kende os alt for godt. Og det beklager jeg dybt.
Herude bor min grandnevø Martin, Harriets bror.
- Hvem taler med ham? - Det gør jeg.
Han leder jo koncernen.
Det er nok Gunnar, der er ude at skyde middagen.
Ja, jeg mødte ham lidt tidligere.
Han var 19, da Harriet forsvandt.
Han bor derovre.
- Og du bor der. - Undskyld?
Dit hus.
Ja.
Du har ret.
Den, der hyrer detektiven, skal altid stå på listen over mistænkte.
MARTIN NUVÆRENDE KONCERNCHEF
HENRIK PENSIONERET KONCERNCHEF
KONKURRENTER?
OPTOGET
ULYKKEN PÅ BROEN
Politiassistent Morell blev informeret kl. 21:45.
Morell ankom i patruljebåd kl. 22:19 og inspicerede stedet.
Hendes mor.
Moren var påvirket.
Morell inspicerede den savnede piges værelse.
Personlige ejendele: kam, lommespejl, lommetørklæde, pung og adressebog.
Morell indledte afhøring af Vangerfamilien kl. 22:30.
Morell udsendte patruljebåd og to frivillige fartøjer omkring 23:15.
Patrulje 014 og frivillige -
- fra orienteringsløbsklubben samledes 06:40.
Det var ikke overraskende, at jeg aldrig fandt liget.
Man kan ikke grave en hel ø op.
Men jeg fandt heller ikke et motiv.
Var det uoverlagt eller planlagt?
Vidste hun noget, hun ikke måtte vide?
- Var det forretningsrelateret? - Hun var jo kun 16 år.
Og meget kvik.
Henrik fortalte mig og flere andre, at han kunne se hende lede koncernen.
Hun var med nogle veninder inde til optoget.
Hun sagde, hun havde det skidt og gik tidligt.
Men de fortalte mig, hun havde hemmeligheder for dem.
Der lærte jeg, at teenagepiger er komplicerede.
- Jeg har selv en. - Så kender du det.
Jeg vil...
...spørge dig om den her.
Hun fik den af Henrik julen før.
Jeg har gransket den et utal af gange.
Jeg kender hver en side.
- Den sidste gør mig nysgerrig. - Samme her.
Det er en liste med navne og numre, og den må betyde noget.
Det var alle lokalnumre.
Det første til en Margot, hvis mor hed Magda og nægtede at kende Harriet.
Det fjerde, R.L., var til en Rosemarie Larsson, -
- en ældre kvinde, som var død et par år tidligere.
De sidste tre kunne jeg slet ikke forbinde med noget.
Du vil helst glemme det. Undskyld.
Jeg kan ikke glemme det.
Det er min Rebecka-sag.
Det ved jeg ikke, hvad er.
Alle politimænd er besatte af mindst én uopklaret sag.
Det var på Torstenssons tid.
År efter år vendte han tilbage til Rebecka-sagen.
Fandt filerne frem og læste dem igen og igen.
Vi var unge. Vi lo ad ham.
Det var også en savnet pige?
Det var ikke derfor, jeg nævnte det.
Jeg taler om politimandens sjæl.
Stakkels Torstensson opklarede aldrig sagen.
Og han slap den aldrig.
Hvordan har hr. Palmgren det?
Jeg kan forstå, han fik et slagtilfælde?
Frygteligt.
Hvad er det egentlig, du laver på dit arbejde?
Jeg laver kaffe, sorterer post.
Men du arbejder ikke på fuldtid.
Og ikke hver uge.
På en eller anden måde klarede de sig uden kaffe og post i juli og august
- Hvor meget tjener du? - Nok.
Hvor høj er din husleje?
Jeg kan betale den.
Hvornår har du sidst betalt for sent?
Aldrig.
Tror du, den tingest i øjenbrynet pynter?
Her er problemet.
Der er et misforhold mellem hr. Palmgrens forpligtelser som værge -
- og styringen af din økonomi.
Nej, det var tydeligt for ham, at jeg selv kunne styre den.
Det er det ikke for mig.
- Jeg er ikke et barn. - Nej, men det var du.
Og dengang blev du indlagt på den lukkede afdeling på Skt. Stephan, -
- hvor du udviste voldelig adfærd.
Det gik skævt for dig hos fire plejefamilier.
Du blev anholdt to gange for beruselse, to gange for stoffer -
- og så igen for et overfald, hvor du smadrede en flaske i en mands ansigt.
Og det er ikke længe siden.
Du fik hr. Palmgren til at tro, du havde ændret dig, -
- men når jeg ser på det her, -
- for ikke at nævne det blik, du sender mig lige nu, -
- ser jeg ingen ændring.
De gode, gamle dage med hr. Palmgren er forbi.
Fra nu af modtager du lommepenge hver måned.
Jeg vil have kvitteringer.
Hvis det ikke stemmer, vil jeg tro, du har købt stoffer.
Jeg har klaret mig selv, fra jeg var 10.
Staten tog sig af dig.
Se på mig. Det her er vigtigt.
Din adfærd er særdeles veldokumenteret, -
- så ingen vil blinke, hvis jeg fravælger -
- den meget lemfældige ordning, som jeg lige opridsede.
Du ville måske foretrække institutionalisering?
Mikael?
- Jeg hedder Liv. - Hej.
Vi skal samme vej. Hop ind.
Tak.
Jeg fandt ham døden nær halvvejs oppe ad bakken.
- Jeg er desværre ude af form. - Den bakke er hård for alle.
Kom indenfor. Henrik har kun godt at sige om dig.
Martin? Her dufter virkelig skønt.
- Hvad skal vi drikke? - Sikke en udsigt.
Jeg arbejdede i koncernens petrotekniske afdeling i Göteborg.
- Da den blev solgt fra, røg jeg med. - En sort dag.
Jeg bor i Hongkong, men besøger tit min familie -
- og er altid et par dage hos Martin.
- Det er elgbøffen, der trækker. - Forståeligt nok. Det smager skønt.
Noget står åbent. Skal vi fortsætte med denne vin?
Den er helt fin.
Du skriver en bog?
- Henriks biografi. - Jeg elsker Henrik.
En fascinerende mand.
Ligesom Martin.
Tilsammen står de for det gamle og det nye Sverige.
Ja.
Har du hørt om Harriet?
- Har du ikke? - Jo.
Familien vil ikke tale om det, men det kan ikke ties ihjel.
- Hvad? - Harriet.
Vi kan tale om det senere.
Nej, vi kan godt tale om det nu.
Liv ved alt om min skøre familie.
- Derfor vil hun ikke giftes med mig. - Og derfor.
Det skal ikke med i bogen.
Ellers er der frit slag. Også med Harriet.
Ser du... det blev det helt store vendepunkt.
Ikke bare for familien. Også for koncernen.
Vi er ikke Ericsson eller Nordea, men vi er landets største familieejede koncern.
I vores storhedstid havde vi 40.000 ansatte.
Nu er vi halvt så mange.
Nedturen begyndte efter min søsters død.
Den knuste Henriks iværksætterånd.
Og hans hjerte.
- Du var her den dag? - Jeg kom lidt senere...
...efter ulykken, med toget 16:30.
- Det kender jeg godt. - En forfærdelig dag.
Og de følgende dage.
Vi ledte, men fandt intet. Det var endnu værre.
Den hændelse må spille en stor rolle i din bog.
Jeg blev ringet op af Socialforvaltningen.
De har tildelt mig en ny værge.
- Hej. - Goddag.
Jeg ville bare lige hilse på dig.
- Jeg hedder Cecilia. - Kom indenfor.
Vil du have en kop kaffe?
Nej tak.
Alle har det underligt med, at du skriver familiens historie.
Jeg skriver kun om Henrik og koncernen.
Netop.
Jeg vil ikke stille nogen i et dårligt lys.
Som du blev det under retssagen.
Ja, sådan skal det ikke være.
Så du er her ikke for at undersøge, hvad der skete med Harriet?
Jeg kan ikke udelade den dramatiske hændelse, men den er ikke i fokus.
Hvad så med alle de kasser, Gunnar bragte herned?
Var det ikke Henriks undersøgelse?
Jeg ved snart ikke, hvem der er skørest.
Min nazistfar eller min besatte onkel.
Men nu du bringer hende på bane, hvordan var hun så?
- Hvordan var Harriet? - Det har Henrik nok fortalt dig.
Han forstod hende nok lige så lidt, som jeg forstår min teenagedatter.
I var jævnaldrende.
Ikke i så høj grad som Anita.
Hun var den, som kendte Harriet bedst.
- Jeg vil gerne tale med hende. - Jeg gætter på, hun er i London.
Ved du ikke, hvor din søster bor?
Vi kom aldrig godt ud af det sammen.
Det hører jeg tit her.
Hun hader stedet endnu mere end mig.
Hun flyttede til London, og det var det.
Hun kunne ikke drømme om at sende et julekort.
Jeg finder hende.
Hvis du gør, og du begynder at tale om os, -
- vil hun sikkert bede dig om at skride ad helvede til.
Du har backup, ikke?
Ja, på harddisken derhjemme.
Godt. For den her er helt smadret.
Har du nogensinde haft en kønssygdom?
Hvornår blev du sidst testet for hiv?
Hvor mange partnere havde du sidste måned?
Og hvor mange af dem var mænd?
Jeg er forpligtet til at stille spørgsmål om dit helbred.
Skriv, hvad du vil.
Hvad skal du med en dyr computer?
- Den er til arbejdet. - Hvor du laver kaffe...
- Jeg burde selv styre min økonomi. - Det får du lov til...
...når du udviser en mere social adfærd.
Kan du det?
Skal vi ikke gå i gang med det lige nu?
Vi kan jo starte med mig.
Vi gør hinanden en tjeneste.
Sådan gør normale mennesker.
Du skal da have den computer.
Mærk.
Det er gabardine.
Lyn dem ned.
Og...
Jeg nyder din modvilje.
Du spiller godt.
Anita Vanger.
- Derinde. - Tak.
Undskyld mig.
Jeg burde have lavet en aftale.
Det gør ikke noget.
Værsgo at sidde ned.
- Mikael. - Goddag, Mikael.
Goddag.
Du søger en investeringsrådgiver?
Ja, hvis jeg havde nogen penge.
Jeg er ikke med.
Jeg skriver en biografi om din onkel Henrik. Det er derfor, jeg er her.
Jeg har ikke set ham i over 20 år.
Nej, faktisk endnu længere.
Jeg har ikke set min søster eller andre fra familien.
Jeg beskæftiger mig mest med tiden før -
- så dine minder er bestemt brugbare.
Jeg ville ikke ane, hvor jeg skulle begynde.
Jeg er nået til 1960'erne, -
- til hændelsen, der som bekendt ændrede Henriks liv.
Harriet.
Jeg har fortalt alt, hvad jeg ved om det, til ham...
Morell.
Jeg huskede det bedre dengang.
Jeg vil ikke tale om selve hændelsen.
Jeg vil bare forstå, hvordan Harriet var.
Hun var langt ude.
Ja, det var alle vi Vangerbørn jo...
Bindegal mor.
Fordrukken far.
Men han var i det mindste ikke nazist.
- Var han voldelig? - Min?
Nej, hendes.
Jeg har aldrig set ham gøre hende noget, men der var et eller andet fat...
Nogle dage gik hun meget ind i sig selv.
Og så pludselig tog hun makeup på -
- og gik i skole i den strammeste sweater, hun ejede.
Samtidig med at hun nærlæste Biblen som en nonne.
Og ingen i Vangerklanen var det mindste religiøse.
Hun var bestemt ulykkelig.
- Hvad tror du, der skete? - Det ved alle da.
Har du aldrig gjort dig tanker om hvem eller hvorfor?
Jeg ved bare, jeg havde meget ondt af hende.
Jeg slap væk, da jeg var 18, og så mig aldrig tilbage.
Hun ville have gjort det samme.
Men hun blev aldrig 18.
Hr. Bjurman, tak. Lisbeth Salander.
Øjeblik.
Lisbeth, du kom ikke. Er alt i orden?
Jeg beklager, jeg ikke kom. Jeg havde meget arbejde.
Er der noget galt?
Nej nej, slet ikke.
Jeg skal bruge et forskud på mine lommepenge.
Kan jeg komme ind på kontoret i aften?
Jeg arbejder ikke om aftenen.
Kom hjem til mig. Har du noget at skrive med?
Det behøver jeg ikke. Hvad er adressen?
- Hallo? - Det er mig.
Kom ind, Lisbeth.
- Kan du lide det? - Det er rart.
Det er mit hjem.
Hvad skal du nu bruge penge til?
Mad.
Hvordan har du det?
Jeg er så glad for, du ville besøge mig.
Jeg vil bare have mine penge.
Så må vi jo se, om vi kan hjælpe dig.
Vent.
Hvad er problemet?
Jeg vil bare vide, om jeg skal gøre det, hver gang jeg mangler penge til mad.
Du er så sød, når du er tvær.
Jeg glemte helt at spørge dig...
Kan du lide analsex?
"Tro er fast tillid til det, der håbes på, -
- overbevisningen om det, der ikke ses."
"I tro fatter vi, at verden blev skabt ved Guds ord..."
- Jeg kører dig hjem. - Jeg klarer mig.
Er du sikker?
Ti tusind Lisbeth Salander
Erik Bjurman til mad
- Er der varmere indenfor? - Nej.
Jeg beklager, hvis I har haft økonomiske problemer -
- på tidsskriftet i Mikaels fravær.
Vi arbejder os ud af dem.
Hvor længe kan I klare den?
Et halvt år?
Ja, noget i den dur.
Jeg har engang været i avisbranchen.
Vi ejede seks aviser i 50'erne. Vi ejer stadig "Kureren".
Den leder min nevø, Birger, for han kan ikke andet.
Er I interesserede i at få en partner?
Det har vi aldrig måttet overveje.
Vi værdsætter vores uafhængighed.
Den er afhængig af annoncører.
Jeres uafhængighed er uændret. Vi blander os ikke.
Undskyld, er jeg gået glip af noget?
Vi foreslog at investere i "Millennium".
- Hvorfor skulle I dog ville det? - Ja, det er ikke for profitten.
Jeg har dårlig samvittighed over -
- at have stjålet Mikael midt i jeres store krise.
Så nu er jeg overbevist om, at det er den rette løsning rent moralsk.
Det er den ene grund...
Og?
Mine venners fjender er mine fjender.
Hvor længe har du forhandlet med dem?
De ringede i går og bad mig komme.
- Hvorfor ringede du ikke? - Du er ude i skoven.
- Og skal derfor behandles som en idiot? - Jeg ville høre deres oplæg.
Du ville straks sige nej.
Og det er det, jeg gør lige nu.
Det var løgn, at vi kan klare os et halvt år.
Uden deres penge er det tre.
Men du kender ikke familien. De er sindssyge.
Vi skal ikke giftes.
Det ville da være et ægteskab.
Så siger vi nej.
Så ejer vi 100% af ingenting i stedet for 50% af noget.
Mikael? Jeg rejser fra den her gudsforladte ø i morgen.
- Og? - Kommer du ikke i seng?
Hvad koster sådan en?
Omkring 3.000.
Det her gør meget ondt.
Du bestemmer.
Vanger Industri har i dag opnået aktiemajoritet i "Millennium" -
- som er i økonomisk uføre.
Det er et glimrende tidsskrift. De står i lav kurs nu -
- så det er en god forretning for os.
Desuden tolererer jeg ikke tyranner.
Hentyder De til hr. Wennerström?
Jeg hentyder til alle, der tryner deres fjender ved at sagsøge dem.
Hvis hr. Wennerström får lyst til det igen, -
- er han oppe imod en koncern, der har råd til at give igen.
Jeg har altid beundret Henrik Vanger. Han er en stor og værdig mand.
Men han er blevet gammel -
- og er nok blevet taget ved næsen af en dømt fusker.
320.
Emne: Vanger/Blomkvist
Forklar mig venligst, hvad der sker med de to svin.
Pis.
HEDESTAD-KUREREN
Nu ligger arkivet på cd'er. Men den gamle del ligger stadig på negativer.
Hvilken periode er du interesseret i?
September 1966.
Tak.
Er det om Harriet Vanger?
Du er for ung til at kende den sag.
Alle, der vokser op her, hører om hende.
Det skal lære os at passe på fremmede.
- Lisbeth. - Jeg skal betale husleje.
Jeg skal bruge penge.
Jamen kom da indenfor.
Jeg har det lidt dårligt med, hvordan det endte sidst.
Det har jeg også.
Godt. Du lever stadig.
Kan du huske min taske fra sidst? Jeg stillede den her.
Den her nitte er ikke nogen nitte.
Det er en vidvinkel-linse.
Jeg regnede med endnu et blowjob. Det var jo klamt nok.
Men du er sygere, end jeg troede.
Nu skal du høre, hvad jeg gør.
Hør efter.
Se på mig.
Når du igen kan sidde -
- og der går nok et stykke tid går vi ned i min bank -
- og fortæller, at jeg selv kan styre min økonomi.
Nik. Derefter kontakter du mig aldrig igen.
Hver måned skriver du en rapport om det møde, vi ikke har haft.
Du skriver, jeg klarer mig godt.
Er blevet mere social. Og så ansøger du retten om -
- at få mit værgemål ophævet.
Hvis det ikke lykkes, vil det her klip dukke op på internettet.
Nik.
Og hvis der sker mig noget -
- hvis du kører mig over i en bil, sker det automatisk.
Nik, hvis du har forstået det.
Gabardine.
Jeg tager dine nøgler, så jeg kan kontrollere dig.
Og hvis jeg finder en pige sammen med dig, uanset om hun kom frivilligt...
Nej, ikke bare klippet.
...så dræber jeg dig.
Tvivler du på mig?
Tvivler du på rapporterne, som har fulgt mig hele livet?
Hvad står der i dem? Hvis du opsummerer.
At jeg er sindssyg.
Du må gerne nikke, for den er god nok.
Jeg er sindssyg.
Nik!
Det bliver svært for dig at følge mine spilleregler.
Især afholdenheden.
Jeg gør det lettere for dig.
Lig stille!
Jeg har aldrig prøvet det før.
Det her vil bløde.
JEG ER ET VOLDTÆGTSSVIN
Hej.
Hvad laver du her?
Jeg skal til Skellefteå. Jeg har et par timer.
Hvad skal du der?
På bibellejr.
Okay.
Jeg smitter ikke.
Alt, hvad du gør, er i orden med mig.
Alle søger noget.
Så længe det ikke er Gud.
Det sagde jeg ikke.
Jeg har ikke været der nok til at følge med i dit liv.
Og det er jeg ked af. Men du må aldrig fortie noget -
- du tror, jeg ikke vil bryde mig om.
Det er det, jeg gør.
Det var mig, der burde besøge dig.
- Undskyld. - Det er i orden.
Det var godt at se dig.
Hej hej.
- Vi ses. - Ja.
Tak.
Vær nu sød ved katolikkerne.
- Hvad? - I din artikel.
Jeg skriver ikke om katolikker.
Der var bibelcitater ved dit bord.
3. MOSEBOG 3:4
"Når en kvinde har en sandsigers ånd i sig, skal I stene hende."
"...bringe en dueunge som sin gave.
Præsten skal knibe dens hoved af, rive dens vinger løs -
- og brænde det på alteret."
- Hallo? - Morell, det er Mikael Blomkvist.
Hvordan går det?
Du sidder vel ikke stadig i Hedestad og fryser?
Den der Rebecka-sag, du nævnte...
Du kan vel ikke huske efternavnet?
Jo, men hvad har det med sagen at gøre?
- Sikkert ingenting. - Jacobsson. Rebecka Jacobsson.
Hvordan blev hun myrdet?
Hun blev halshugget.
Hun fik armene skåret af og blev brændt.
Men det var helt tilbage i 40'erne.
- Hvad har du fundet? - Jeg ringer tilbage.
Hvorfor?
- Er det Henrik? - Han gned sig på armen og faldt om.
- Tror du, han klarer den? - Jeg ved det ikke.
Kør. Vi tales ved.
Godaften.
Hvordan har han det?
Den gode nyhed er, han overlevede.
Og så må vi se.
Han ligger på intensiv.
- Må jeg få en? - En sandwich?
- En lille whisky. - Selvfølgelig.
Tak.
Jeg vil nødig virke taktløs, men Henrik lovede mig noget...
- ...da jeg tog opgaven. - Wennerström.
Hvad har han på ham? Hvis nu...
Hvis han dør?
- Nu er du da taktløs. - Ja, jeg beklager.
Jeg ved ikke, hvad han har på ham.
Og nu kan han ikke fortælle dig det, så...
Vi har ikke aftalt, hvem jeg rapporterer til, hvis der sker ham noget.
Du rapporterer til mig.
Men vi ved vel begge, det ikke fører til noget?
- Nej. Det ved vi ikke. - Hvad mener du?
- Jeg har vist fundet noget. - Det er løgn. Hvad har du fundet?
Sidst jeg bragte noget til torvs uden at være sikker -
- mistede jeg min opsparing.
Kan du skaffe en researchassistent?
Ja. Har du en særlig i tankerne?
- Jeg kan finde en. - Jeg kender en.
- Hun stod for undersøgelsen af dig. - Hvilken?
Du tror vel ikke, vi ansætter nogen uden at tjekke deres baggrund?
Jeg vil læse den.
Hr. Frode var så venlig at vise mig jeres rapport.
Det er researcherens navn, ikke?
Jeg kan ikke finde hende nogen steder. Og jeg er ellers god til den slags.
- Er hendes navn vigtigt? - Ja, hvis jeg vil tale med hende.
Det strider imod vores regler. Ja, det er ligesom kildebeskyttelse.
Okay.
Så skal du få et navn.
Min søster.
Hun er også min advokat.
Hun kontakter dig.
Der står ting, som kun findes ét sted.
Du kan ikke finde hende nogen steder, fordi hendes sagsakter er fortrolige.
- Hun er under værgemål. - Og hvad så?
Hun har haft et hårdt liv.
Kan vi ikke lade være med at gøre det endnu hårdere?
Hvem er det?
Det er Mikael Blomkvist.
- Jeg er ikke stået op. - Må jeg komme ind?
Kom nu.
Hej. Vi to må tale sammen. Jeg har morgenmad...
Undskyld. Har du gæster?
Hvem tror du, du er?
Du er den, som kender mig bedre end mine venner.
Kom i tøjet, og få kæresten ud.
Vi skal tale sammen.
Undskyld, men du må gå nu.
Okay.
Skal jeg blive?
Nej.
Farvel.
Hej.
Jeg beklager.
Min ankomst alarmerer dig.
Hvis du rører mig, slår jeg ikke bare alarm.
Det bliver ikke nødvendigt.
Din rapport er meget detaljeret.
- Ikke underholdende. - Det var heller ikke meningen.
Når jeg skriver om folk, vil jeg underholde.
Wennerström morede sig ikke.
Din chef Armanskij...
...fortalte mig, du kun tager de interessante opgaver.
Jeg bør vel være smigret.
Sid ned.
Han sagde også, du er den, han går til med de mere penible sager.
Det var ordet. Jeg vil nu bruge ordet "ulovlige" -
- for du hackede dig ind i min computer.
Nej, jeg foretager mig ikke noget i den anledning.
Men jeg vil fortælle dig en historie, -
- og hvis du finder den interessant, vil du måske hjælpe med researchen.
Hvis ikke, vasker jeg op, og du ser mig aldrig igen.
Spis den her.
Hvilken slags research?
Lisbeth... Må jeg kalde dig det?
Hjælp mig med at fange en kvindemorder.
Jeg har R.J.
Rebecka Jacobsson. Jeg kender ikke de andres identitet -
- eller deres forbindelse til den 16-årige piges død, men der må være en.
Vi må finde ud af, hvem de er, hvad der skete med dem -
- og hvad bibelcitaterne betyder.
- Hvad laver du? - Går i gang.
- Bare tal videre. - Vil du ikke have de her at kigge på?
Jeg har det.
voldtægt halshugning lemlæstelse
ild alter præst skøge
Status = uopklaret Mari Magda
Politirapport ikke digitaliseret
Kat!
Hvordan kom du ind?
Ingen har spurgt om Magda i over 40 år.
Anbefaling Milton Security
Hvorfor spørger en så ung kvinde om et grusomt mord?
- Det interesserer mig. - Gør det?
Først mistænkte vi hendes mand.
Manden er altid den første mistænkte og ofte den sidste.
Men ikke denne gang. Så mistænkte vi naboen.
Så en vagabond.
Så snart man begynder at overveje fremmede -
- kommer sigøjnerne på banen. Og man ved, det aldrig bliver opklaret.
Hvordan blev hun myrdet?
- Frøken... - Salander.
Undskyld, jeg spørger, men hvornår har du sidst spist?
Jeg har svært ved at tage på.
Jeg spørger, fordi det er bedst at se det her -
- på en tom mave.
"Hvis måltidsofferet er et lam, skal det være et lydefrit hundyr."
"Han skal lægge sin hånd på offerdyrets hoved -
- og slagte det og stænke blodet på alteret."
"Og han skal blive tilgivet."
- Hvordan har han det? - Han skal opereres.
Intet er registreret. Så familien skal beslutte -
- om han skal genoplives, hvis det bliver aktuelt.
De er ikke gode til beslutninger.
Hvordan gik det med frøken Salander?
Hun sagde ja. Må jeg se ham?
Han sov lige før, men jeg kigger ind.
- Tak. - Nej.
Bed ham om at pakke sine ting og gå.
- Mor! - Ikke den tone.
Hr. Blomkvist arbejder for Henrik.
- Vi må stemme om det. - Nu er du dum, Birger.
Lad os nu følge Henriks ønske.
Henrik kæmper for sit liv. Han har ikke brug for det her.
Undskyld, her er rygning forbudt.
Tag hjem til Stockholm.
Hvis vi får brug for en bagvasker til at skrive vores familiesaga, -
- ringer vi til dig.
Godt. Tak.
Denne vej.
"Hvis en kvinde kommer noget dyr nær, -
- for at det skal parre sig med hende, skal du dræbe både kvinden og dyret."
"Deres blod skal være over dem."
Birger Vanger: søn af Harald
Min familie er ulidelig.
Derfor skranter koncernen.
Jeg beklager min mors opførsel.
Jeg er vant til det.
Tag det ikke personligt. Det er mellem hende og Henrik.
Hun blev gal, da min far døde. Hendes druk og...
Det blev så slemt, at Henrik tog mig og min søster fra hende -
- og lod hende sidde alene tilbage i det gamle hus -
- på den anden side af øen.
Hun har ikke tilgivet ham.
Du må blive.
Du er Henriks sidste chance for en opklaring.
Få sagen stedt til hvile.
Jeg skal nok holde min mor væk.
Men du må skynde dig.
Naturligvis.
- Lisbeth. Nu skal jeg tage den. - Nej, det er okay.
- Det er Martin Vanger. - Godaften.
- Er det din kæreste? - Assistent.
Tak.
- Godnat. - Godnat.
Var det svært at finde?
Alle i byen ved, hvor du er.
Det var da rart. Vil du have en sandwich?
Nej.
Jeg har haft en motorcykel. Triumph.
Det ved jeg.
De fem sager på Harriets liste.
Og fem, hun ikke fandt. Tre sikre.
Rebecka var ganske rigtigt den første.
M.H. er Mari Holmberg, en luder i Kalmar, -
- myrdet i 1954 med reference til 3. Mosebog 20:18.
"Hvis en mand har samleje med en kvinde med menstruation, -
- har han blotlagt hendes kilde, og hun selv har blottet sit blods kilde."
Hun blev voldtaget og dolket, men døde af at blive kvalt i et hygiejnebind.
R.L. Rakel Lunde, 1957.
Rengøringsdame og spåkone.
Bundet og voldtaget. Hovedet knust med en sten.
3. Mosebog 20:27.
"Når en kvinde har en sandsigers ånd i sig, skal I stene hende."
- Jeg ryger udenfor. - Sara Witt, 1964.
Præstedatter. Bundet til sin seng.
Voldtaget. Blev forkullet, da huset brændte ned.
3. Mosebog 21:9.
"Hvis en præstedatter vanærer sig ved at bedrive hor, -
- vanærer hun sin far. Hun skal brændes."
Magda Lovisa Sjoberg, 1960.
Stukket og voldtaget med landbrugsredskaber.
Koen ved siden af fik halsen skåret over.
Deres blod sprøjtede på hinanden.
3. Mosebog 20:16. "Hvis en kvinde kommer noget dyr for nær -
- skal du dræbe hende. Deres blod skal være over dem."
Lea Persson, 1962.
Fundet i sin og søsterens dyrehandel. Voldtaget, tævet.
Morderen slap dyrene fri og smadrede akvarierne.
Der var en parakit inden i hende.
Næste er Eva Gustavsson, 1960.
Løb væk hjemmefra. Voldtaget, kvalt. En brændt due bundet om halsen.
Lena Andersson, 1967. Studerende. Voldtaget, dolket, halshugget...
- Okay. - Jeg er ikke færdig.
Vi søger en seriemorder.
Hvordan hænger det sammen med teenagepigen på øen?
Hun søgte ham også.
Voldtægt. Tortur. Brand.
Dyr. Religion.
- Glemmer jeg noget? - Navnene.
De er bibelske.
Den første kvinde, skøgen, jomfru Maria.
Rebecka og Sara er fra Det Gamle Testamente.
Så det er jødiske navne.
Hvis der er noget, de har rigeligt af i Vangerfamilien, er det antisemitter.
Der bor en lige der.
Jeg sover på sofaen.
Okay.
Godt.
Nå ja, forresten, der er en kat et sted.
Godnat.
Harriets navn er ikke.
Er ikke hvad?
- Jødisk. - Nej.
- Hvad laver du? - Læser dine noter.
De er krypterede.
Nå, det mener du? Tag en kop kaffe.
Okay.
Og så skal vi have en alvorlig snak om, hvad der er dit og mit.
Hvor fik du meget ud af billederne fra optoget.
Tak.
- Bare en skam, du ikke har hendes. - Hvis?
Hendes.
Må jeg lige?
Nå, okay.
Luk det.
Nej, ikke det.
Ja, det.
Hvor fanden er det nu? Okay, der var den.
Og...
Hvad står der?
- N og så noget med R, S, J. - Der må stå Norsjö.
Så er der et K. Og senere R, I, F.
Snedkerifabrik.
Så vi skal finde en snedker.
For fanden da!
Snedkeriet er nedlagt. Jeg ved ikke, om han arbejdede der, -
- men hvis han gjorde, var han måske kunde her.
Jeg genkender ham ikke.
Ja, jeg skulle jo starte et sted...
Nu er jeg jo ikke detektiv, men 66...
Jeg havde nok taget plejehjemmet først.
Det er Brannlunds søn.
Hvor kan jeg finde ham? Sønnen?
Ved siden af sin far på kirkegården.
Han blev dræbt i en ulykke på en byggeplads for mange år siden.
Men hans enke lever måske stadig.
Og hvor kan jeg finde hende?
Følg venligst den markerede rute.
I 1966 var du i Hedestad med din mand.
Hvem tog de her?
En lokal fotograf.
Du tog også billeder den dag.
Jeg vil gerne se dem, hvis du ved et mirakel stadig har dem.
Det er ikke noget mirakel. Det var vores hvedebrødsdage.
Men hvorfor?
På grund af pigen her. Her er en forstørrelse.
Lige efter det blev taget -
- så hun noget på den anden side. Og hun blev myrdet.
Skrækkeligt.
- Værsgo. - Tak.
Har du noget imod, jeg kopierer det?
Nej.
Jeg kan ikke give dig det uden hr. Armanskijs tilladelse.
Så ring til ham.
Næste gang skal du have orden i papirerne.
Hvem af dem er dig?
Jeg skal ned.
Hvordan har sexlivet det?
Jeg brød mig ikke om den seneste rapport.
Du havde ikke hjertet med.
Næste måned vil jeg se større entusiasme.
Jeg vil ikke høre din stemme. Bare nik.
Find en psykiater, du kan bestikke til at bevidne, jeg ikke fejler noget.
Og glem alt om at få fjernet tatoveringen.
Så gør jeg det igen.
Lige her.
GOTTFRIED VANGER FUNDET DRUKNET
- Er det tandtråd? - Ja.
Du steriliserer den vel.
Kan vi ikke nøjes med et plaster?
Nej.
Hvad?
Tak. Av, for satan!
- Drik. - Okay.
Pas på mit øje.
- Sid stille. - Du er ikke læge.
- Tag dit våde tøj af. - Hvad?
Ja. Tak.
Nu bløder det vist ikke mere.
Men det gør sgu stadig ondt.
Vanvid.
Det her er kraftedeme det rene vanvid.
Du er okay, du er okay, du er okay.
Hold kæft, hvor gør det ondt.
Det er vanvittigt. De her folk...
Nogen skød efter mig. Og det var ikke et uheld.
Ingen skyder efter dig nu.
Jeg tror, det her er en dårlig idé.
Hvorfor?
Aldersforskellen. Vi arbejder sammen.
Det gik da fint med hende din kollega.
Jeg har faktisk en vis standard.
Ti stille.
Pis.
Skal jeg åbne vinduet?
- Jeg kan godt lide at arbejde med dig. - I lige måde.
Måske var det et vådeskud.
Ville Gunnar skyde ham, var han død.
Vi har krybskytter, der skyder på alt, som rører sig.
Men hvad hvis han har ret?
Det må stoppes.
Vil du gerne stoppe?
Jeg har politirapporter, fotos -
- Henriks og mine noter, Lisbeths research.
Men jeg har ikke Vanger Industris arkiv. Det vil jeg have.
- Hvorfor? - Vil du bemyndige mig til det?
Koncernens private arkiv? Hvor langt tilbage?
Henrik sagde, jeg måtte få adgang til alt.
Det var ikke det, han mente.
Jeg underskriver en tavshedserklæring.
Øjeblik.
Henrik ville sige ja.
Det er derfor, han har mig til at beskytte sig. Det er jo vanvittigt.
Hvad har vi at skjule?
Nok en del efter 120 års forretninger.
Hvis det er det, der skal til, skal han have adgang.
Hvad leder jeg efter?
Forbindelser mellem Vanger Industri og de byer, hvor kvinderne blev myrdet.
Og alt om Frode.
Din far tog nogle billeder den dag, som ingen har set.
- Jeg vil se dem. - Så spørg ham.
- Vil du spørge ham for mig? - Jeg taler ikke med ham.
Kunne du gøre en undtagelse?
Er du bange for ham?
Jeg siger ikke, du ikke burde være det.
Vil du ikke hjælpe mig?
Beklager.
Kom nu.
- Er du færdig? - Jeg vil vide, hvor alle fabrikker...
...og kontorer lå fra 1949 til 1966.
- Du har fået alt. - Nej.
Intet om datterselskaber, interessentskaber eller leverandører.
- Du må klare dig uden. - Hr. Frode sagde...
- ...jeg fik adgang til alt. - Nej, adgang til denne etage.
Ring til ham.
Tak, fordi jeg må komme.
Kom ind.
- Te? - Ja tak.
Sven-Olov Lindholm.
Mig.
Flot.
Birger Furugård.
Mig.
Per Engdahl.
Men du fatter nok nærmere interesse for mere dagligdags motiver.
Venner og familie, ja.
Værsgo.
Er det "Blom" eller "Bloom"?
Blomkvist.
Jeg er ikke eneboer.
Jeg lukker ikke døren for nogen.
Tak.
Men der kommer bare ikke nogen.
Tja...
Måske kunne du gøre noget ved indretningen?
Skjule min fortid, ligesom de gør?
Under et tyndt lag lak?
Som et Ikea-bord?
Jeg er den ærligste af dem alle.
- I familien? - Nej, i Sverige.
Landskaber?
Er der nogle flotte landskaber?
Hvem er det?
Ham den uskarpe?
Det kan jeg ikke se.
Jo, det er Gottfrieds dreng.
Det er Martin.
En præsentabel, men uduelig, ung mand. Ligesom sin far.
Ligesom sin far.
- Vi lukker. - Jeg er ikke færdig.
- Jeg har ikke lov til at blive. - Det har jeg.
Jeg skal have adgang til alt. Også det aflåste.
Ring til Frode.
Læg nøglerne hos vagten.
CARLÉN OG VANGER BYGGER I LANDSKRONA HAVN
spåkone og rengøringsdame hos Carlén
GOTTFRIED VANGER HILSER PÅ CARLÉN
VANGERKONCERNEN OPKØBER KARLSSON SHIPPING
VANGER PÅ BESØG
VANGER INVESTERER I UDDEVALLA
LEA PERSSON FUNDET KVALT
TIL MINDE OM GOTTFRIED VANGER 1927-1965
Kom nu.
Pis!
TIL MINDE OM GOTTFRIED VANGER 1927-1965
Martin?
Mikael.
Hej.
Er du ude at gå aftentur?
Ja.
- Hvordan går det? - Godt.
Jeg tog på hospitalet på vej hjem.
Henrik bad mig fortælle dig noget.
Hvad?
Kom med ind. Jeg laver en drink.
TIL BORDS MED VANGER
Martin Vanger (t.h.) studerer i Uppsala
Hej, Martin.
Luk døren. Det blæser op.
- Hvad er der sket med dig? - Hvornår?
Lige nu.
Jeg faldt i mørket.
Jeg må skaffe dig en lommelygte.
Jeg skulle bare have været mere forsigtig.
Hvordan går det med sagen?
- Der er ikke noget nyt. - Ikke det?
Dirch siger, at pigen er usædvanlig skarp.
Måske finder hun noget.
Måske.
Tak.
Nå, hvad sagde han så?
Henrik bad dig spørge mig om noget.
Ja, og det har jeg lige gjort.
"Hvordan går det med sagen?"
Det var hans spørgsmål.
Går du på jagt?
Vi må gå på jagt sammen en dag.
Ja.
Er der slet ikke noget at rapportere?
Intet.
Jeg kan se, du er utålmodig.
Jeg mener efter at komme hjem.
Ja, det er jeg vel.
Til en lille middag med kæresten.
Assistenten.
Vi klarer os nok bedre med en pistol.
- Hvabehar? - Når vi skal på jagt.
En pistol i stedet for en kniv.
Jeg vil vise dig noget.
Tag dit glas med.
Lad kniven ligge.
Til højre.
Hej. Læg en besked.
Ved du, hvad der er værre end at skyde nogen?
At strejfe dem.
Det var et rigtig godt skud ved hytten.
Det gik ikke. Jeg er her stadig.
Det gik fint, Mikael. Du er jo her nu.
Ind.
Du spildte din drink.
Hvorfor gik du ikke hjem?
Må jeg?
Hvordan gjorde du det?
Hvad fandt du?
Enten taler vi, eller også går jeg i gang.
Jeg fandt et fotografi, -
- ingen har set.
- Af? - Dig.
I en skoleblazer fra Uppsala.
Og hvad beviser det?
At du løj om, hvor du var den dag.
- Gjorde jeg? - Eller rettere "hvornår".
Og hvad så? Folk lyver hele tiden.
Det beviser også, du gik i skole med Lena Andersson.
Lena...
Det er længe siden.
Og hvor ligger billedet nu? På dit skrivebord?
Der er en kopi på min bærbare. Og en ekstra kopi.
Et sikkert website.
Det er løgn.
Hvor meget ved pigen?
Forhåbentlig lige så meget som dig.
Så bliver det sjovt.
Hvor er hun?
Hun tog til Stockholm i morges.
Det er også løgn.
Hun sidder på arkivet og roder i alt det gamle lort.
Arkivlederen ringede.
Hun var helt bestyrtet over den pige. Lisbeth.
Jeg kan godt lide det navn.
Lisbeth.
Så når Lisbeth tager derfra, beder jeg sikkerhedsvagten ringe, -
- så jeg kan tage imod hende i din hytte.
Jeg kan ikke takke dig nok for at skænke mig hende.
Hej.
Nå, hvad vil du gerne vide?
Journalister stiller jo spørgsmål.
Hvad gør jeg med pigerne?
Det er et godt spørgsmål.
Først gør jeg som nu.
Sætter mig og slapper af med en drink.
Den del nyder jeg meget.
At sidde og sludre, når I begge to ved, at den ene skal dø.
Bagefter skiller jeg mig af med dem langt ude på havet.
Modsat min far, som lod dem ligge og flyde som trofæer.
Det var ikke særlig smart. Han var en højtråbende og prangende mand.
Til sidst fik han løn som forskyldt.
Man må ikke sjuske med det tekniske.
Ikke drikke så heftigt, som han gjorde.
Det kræver disciplin.
Det er en meget omhyggelig videnskab.
Planlægningen, udførelsen.
Og især oprydningen.
Jeg behøver nok ikke fortælle dig, at du kommer til at grise slemt her.
Jeg må spørge dig om noget.
Hvorfor stoler folk ikke på deres instinkter?
De føler, noget er galt, at der går nogen lige bag ved dem.
Du vidste, der var noget galt.
Men du gik med ind i huset.
Tvang jeg dig? Slæbte jeg dig ind i huset? Nej.
Jeg behøvede bare at byde dig på en drink.
Utroligt, at angsten for at fornærme nogen -
- er stærkere end angsten for smerte. Men ved du hvad? Det er den.
De går altid villigt med.
Og så sidder de der.
De ved, det hele er forbi.
Men alligevel tror de, de har en chance.
"Måske hvis jeg siger det rette.
Måske hvis jeg er høflig."
"Hvis jeg græder, hvis jeg trygler."
Og når jeg ser håbet forlade deres ansigter, ligesom dit gør nu, -
- mærker jeg, -
- jeg bliver hård.
Men vi to er i virkeligheden ikke så forskellige. Vi har begge lyster.
At tilfredsstille mine -
- kræver flere håndklæder.
Du vil nok finde det morsomt, -
- at mens du sad ovenpå og fik elgbøf sammen med mig og Liv, -
- som i øvrigt tror, jeg er en ganske almindelig mand, -
- var Irina hernede i buret.
Og hvem er så Irina?
En eller anden pige.
Bare endnu en indvandrer-ludertøs.
- Hvem savner dem? - Din søster var ikke luder.
Din søster Harriet var ikke bare en eller anden pige.
Fandt du hende?
Hvad skete der med hende?
Du myrdede hende.
Du er sgu da en uduelig detektiv.
Sidder den for stramt til at tale? Godt. Jeg gider ikke tale med dig mere.
Jeg har aldrig haft en mand her.
Jeg har aldrig rørt en mand, -
- bortset fra min far.
Det var vores pligt.
Harriets og min.
Der ligger en pistol på fjernsynet.
- Må jeg skyde ham? - Ja.
Hvordan ender en 23-årig med at få en værge?
Jeg er psykisk inhabil og kan ikke klare dagligdagen.
Hvor længe har de sagt det?
Siden jeg var 12.
Hvad skete der dengang?
Undskyld. Det rager ikke mig.
Jeg forsøgte at dræbe min far.
Brænde ham levende.
Jeg fik omkring 80 procent af ham.
Jeg har lavet kaffe.
- Hvem er det? - Det er Harriet.
Jeg fandt det i Martins kælder blandt hans souvenirs.
Martin benægtede ikke nogen af mordene.
Men da jeg nævnte Harriet, blev han forvirret.
Han blev vred på mig, fordi jeg ikke vidste, hvad der var sket med hende.
Han dræbte hende ikke.
Det var ikke hans far. Han døde året før.
Hvad nu hvis det faktisk lykkedes hende at slippe væk?
Hvis...
...hun stadig er i live.
Så er der kun én person i denne familie, som kan vide, hvor hun er.
Pis. Pis. Pis.
Din tur.
Okay.
Her.
Hej. Undskyld, jeg forstyrrer.
Hvad vil du?
Har de ikke ringet til dig om din fætter, Martin?
- Hvad med ham? - Han døde i torsdags...
...i en bilulykke. Der er mindehøjtidelighed i Hedestad.
Det har ingen interesse.
- Det forstår jeg godt. - Hvad forstår du?
At du ikke har meget tilovers for din familie.
- Jeg ville bare fortælle dig det. - Nu ved jeg det.
Hvordan gik det?
Det gik vist okay.
Hun er på.
Og hun shopper.
Lægger hun stadig kabale?
- Og ingen opkald? - Nej.
Vi sporer også mobilen?
Jeg troede, hun ville føre os til hende.
Få din hånd ind under blusen igen.
Der er kun én årsag til, hun ikke ringer til Harriet.
Det kan hun ikke. For Harriet er død.
Jeg har tænkt på...
Vent lidt.
Hvad ville du sige?
Jeg har tænkt på, der er én anden mulighed.
Det kan vi bestemt.
Hvad er der nu?
Før din bror døde, hængte han mig op på en krog...
...Harriet.
Du sendte blomsterne.
Ja, det var mig.
Vi så i det svenske familieregister, at Anita var gift.
- Ingen i familien vidste det, vel? - Nej.
Jeg gætter på, hun rejste hertil på passet i sit nye efternavn -
- og du på det gamle.
Det var faktisk omvendt.
Hun mente, det var sikrere, hvis jeg rejste sammen med Spencer.
Hvad sagde han til det?
Ingenting. Han elskede hende.
Hun sagde: "Hvis du elsker mig, vil du gøre det og aldrig spørge hvorfor."
Og han spurgte aldrig.
De døde begge to for 20 år siden.
I en bilulykke.
Det har du også fundet ud af.
Er det dig?
Jeg var 14 år, første gang han voldtog mig.
Martin?
Nej, min far.
Martin begyndte først, efter min far døde.
- Hvorfor sagde du det ikke til nogen? - Jeg sagde det til min mor.
- Henrik ville have gjort noget. - Jeg var lige ved at fortælle ham det.
Jeg turde ikke på grund af det, jeg havde gjort.
- Jeg... - Du forstår det stadig ikke, vel?
Et års tid efter første gang, -
- og det gentog sig mange gange gennem det år, -
- blev min far en nat endnu mere fuld end sædvanligt, -
- og han begyndte at prale med alle de kvinder, han havde myrdet.
Han citerede fra Biblen, mens han flåede mit tøj af.
Han bandt et bælte om min hals.
Han ville dræbe mig.
Jeg slap ud af huset.
Jeg løb ned til bådebroen.
Han kom vaklende efter mig.
Jeg kunne ikke klare ham i et lille rum, -
- men ude i det fri -
- var jeg stærk nok til at klare en gammel dranker.
Da det var forbi, -
- så jeg op, og der stod Martin og kiggede på mig.
Og så havde jeg ikke opnået andet end at udskifte en tyran med en anden.
Et par måneder efter sendte Henrik Martin til Uppsala for at studere.
Og jeg tænkte, at der måske var en chance for, at mit mareridt var forbi.
Men så så jeg ham den dag til optoget -
- på den anden side af gaden.
Og jeg vidste, at jeg aldrig kunne undslippe det.
Hvordan slap du så væk?
Det var Anita.
Hun krævede, at jeg lod alt blive der.
Hvis jeg tog noget med, ville politiet tro, at jeg stadig var i live.
Da de alle sad ved middagsbordet, var jeg kun omkring 20 meter fra dem.
Jeg blev der om natten, da de indledte eftersøgningen.
Hun kom og hentede mig om morgenen.
Den bro havde altid forbundet mig med mit hjem, -
- men min eneste tanke var, -
- at hvis jeg kunne komme væk fra dem, -
- forbi politiet, -
- så var jeg måske i sikkerhed.
Og det var jeg.
Indtil du dukkede op.
Du er i sikkerhed.
Hvordan slap du væk?
Jeg blev også reddet af en.
- Hvordan har du det? - Godt.
Tak, Anna.
Jeg lovede dig noget, -
- uanset om din efterforskning gav pote eller ej.
Nå, hvad har du at berette?
Hvad nu?
Goddag, Henrik.
Jeg husker hverken Wennerströms tid her eller hans fyring.
Det er jo også længe siden.
Og tidsaspektet overskygger helt de penge, han trak ud af jeres koncern.
Ja, sagen er forældet.
Jeg anede ikke, hvad Henrik havde på ham.
Så ville jeg ikke have fået dig herop.
Han ville ikke føre dig bag lyset.
Han ved, en sag forældes efter 35 år.
Det ved han udmærket godt.
Han tillægger stadig en mands ry stor værdi.
Han mente, du kunne knuse Wennerström ved folkets domstol.
I dag hylder folkets domstol dårlig opførsel.
Han er en ældre herre.
Han lovede mig Wennerströms hoved på et fad.
Det her er ikke engang et fad.
- Det er nul og niks. - Enig.
Hvad skete der med Wennerström?
Hvordan fik han ram på dig?
Jeg dummede mig. Jeg hørte noget. Jeg fik det fra en anonym kilde -
- som må have været Wennerströms lakaj.
Det var falske oplysninger.
Og det beviste han nemt i retten.
Da jeg undersøgte dig, mente du, det var både ulovligt og uetisk.
Ville det også gælde for Wennerström?
- Fortsæt. - Jeg så lidt på ham...
...før du hyrede mig. Jeg har ikke nået at gå videre med det -
- på grund af dig og den skide Vangertøs.
Men jeg har nok noget.
Du har nok noget?
Måske.
De hvidvasker penge fra våben- og narkohandel og den russiske mafia.
Kun 5% af hans formue stammer ikke derfra.
Resten ender på Caymanøerne.
- Hvor ved du det fra? - Det vil du ikke vide.
Jo, jeg vil.
Jeg har adgang til hans computer.
- Og til hans revisors og hans advokats. - Hvordan det?
Jeg kunne have det fra en ansat.
- Det har du ikke. - Men det skal du sige.
Og hvad siger du til mig?
Er du sikker på, du vil vide det?
Ja. Hvordan har du skaffet dig adgang?
Journalist Mikael Blomkvist -
- der for et år siden blev dømt for injurier -
- i retten i Stockholm, lader ikke til at have lært af sine fejltagelser.
Og dog.
I seneste nummer af "Millennium" -
- anklager han Wennerström Gruppen, som vandt retssagen over ham...
Så går det løs.
... for verdensomspændende kriminalitet.
Hvad så nu?
Han vil påstå, det er et hævntogt, men den hopper ingen på.
Politiet og Finanstilsynet vil undersøge sagen.
Måske kommer han i fængsel.
Tror du?
Nok ikke.
Det gør den type aldrig.
Finansmafia?
Anklager regner ned over Wennerström
Hvad er der?
- Det er pinligt. - Sig det.
Jeg vil gerne låne nogle penge.
50.000.
Jeg har en mulighed for at gøre en god, sikker investering.
- Jeg har ikke engang 50.000. - Jo, du har.
Du har 65.000 i alt på dine to konti.
Jeg er ked af, jeg ved det.
Jeg lover, du får dem igen.
Okay.
Vil du have kaffe?
Disse beskyldninger er, som tidligere set fra denne journalist, -
- latterlige og usande.
Hr. Blomkvist og jeg mødes igen i retten, og det ser jeg frem til.
Og hvad med hans beviser?
De er alle sammen forfalskede.
Bagmandspolitiet afviser ikke sagen lige så hurtigt som Wennerström.
Hvis bare en brøkdel af påstandene er sande, -
- efterforsker vi ikke kun bedrageri, -
- men også organiseret kriminalitet.
Hr. Blomkvist nævner ingen kilder.
Han kan nægte at angive dem, men vi vil søge dem.
Hvor begynder I? - Med Wennerströms nærmeste.
Kun en fra selskabets inderkreds -
- har adgang til de oplysninger.
Wennerström har ingen kommentarer -
- men jeg besvarer gerne alle spørgsmål.
- Hvor er han? - Han er vel hjemme.
- Nej. Har han forladt landet? - Det tror jeg ikke.
- Fint. - Tak.
Velkommen til Dolder Grand. Må jeg bede om Deres pas?
Grundet udeblivelsen fra Finanstilsynets høring -
- er der udstedt en arrestordre på direktør Wennerström.
Han forlod Sverige i sit privatfly og landede i Paris i sidste uge.
Vi ved ikke, om han stadig er der.
Han kan være hvor som helst.
Sikker overførsel
Tak.
Jeg har en række konti i Bank of Kroenenfeld på Caymanøerne.
Jeg vil gerne konvertere dem til obligationer.
- Og De har alle clearingskoder? - Naturligvis.
Hvor mange konti drejer det sig om?
30.
- Det er tidskrævende. - Derfor får De 4% i kommission.
- Aha. - Så tiden er ikke spildt.
En svensk turist på Barbados -
- påstår at vide, hvor den flygtede finansmand Wennerström er.
Her i hovedstaden Bridgetown.
Dette formodes at være et fotografi af den vanærede milliardær.
Hvor stor en del ønsker De omsat?
Alle 50 på fem konti.
Det ser korrekt ud.
udfører transaktion
Manden, der kaldes Sveriges svar på Charles Ponzi, -
- kan nu også kalde sig statsløs, men har råd til at købe sin egen stat.
Ifølge Den Internationale Bankkommission begyndte -
- Wennerström, en uge efter "Millenniums" artikel kom på gaden, -
- at tømme sine konti i Bank of Kroenenfeld på Caymanøerne.
De penge, omkring to milliarder euro, -
- blev fordelt på en række konti -
- af denne medsammensvorne, som her ses i Zürich.
- De penge, jeg lånte. - Allerede?
Tak.
Nej, jeg er holdt op.
Så det var en god investering?
Den var okay.
Har du nogen planer?
Jeg skal mødes med min datter.
Okay.
Du ser godt ud.
Det er jul igen.
Vi ses snart.
Wennerström vandt sagen mod Blomkvist.
Du har et opkald på kontoret.
Jeg savner vores møder.
Det gør du nok ikke.
Jeg har virkelig gjort dit liv svært.
Jeg kom aldrig med gode nyheder, kun med problemer.
Nu har jeg gode nyheder.
Jeg har fået en ven.
En, som du ville kunne lide.
Jeg er glad.
Myndighederne her i Marbella har bekræftet, det er Wennerström, -
- skudt tre gange i hovedet på klos hold.
Politiet kalder det en klassisk bandehenrettelse.
Wennerströms mulige forbindelse til organiseret kriminalitet -
- bliver nu til ren spekulation.
Hvem af dem fik ram på ham før de svenske myndigheder?
Wennerström tilbragte de sidste dage af sit liv...
- Den er flot. - Til din far?
- En ven. - En meget god ven.
- Vi kommer for sent. - Det gør vigtige folk.
Oversat af: Malene Hollnagel