Flyt dig!
Nu kommer de. 100 euro på, at jeg kan ryste dem af.
- Top. - Så kører vi.
Du er sgu skarp.
Pis! For helvede ...
- Dem fik du rystet godt af. - Stig ud! Hænderne på bilen!
- Ud! - 200 på, at jeg får eskorte.
- Du taber igen. - 200 på eskorte.
Op med hænderne! Op med dem, for helvede!
- Lad mig forklare. - Hold kæft og læg hænderne på bilen.
Vent ...
- Slip mig! - Kom ud!
Han kan ikke stige ud. Han kan ikke engang åbne døren.
Se skiltet. Der er en kørestol i bagagerummet.
Se selv efter! - Kig efter.
Slip mig.
- Ja. - Nå?
Hvad foregår der? Tror du, jeg kører så hurtigt for sjov?
Vi er på vej til hospitalet. Han har fået et anfald.
Det er en nødsituation. Han kan ikke bevæge sig.
Vi har et problem. Se.
- Hvad skal vi gøre? - Tænk over det. Tag jer god tid.
Ring så til hans datter og sig, hendes far er død på grund af jer.
Om fem minutter er han færdig. Død som en sild. Så tag jer god tid.
Tænk over det, mens han kreperer!
Kør bare.
- Hvor skal I hen? - Til skadestuen.
Vi giver jer eskorte. Det er sikrest. Vi giver dem eskorte!
Rolig, de kører nu.
Hvor er du klam. Jeg får det helt dårligt. Hvordan gør du det?
Måske skulle du tage den køreprøve.
Ja, men lige nu får vi eskorte. "Det er sikrest."
- En eskorte til 200 euro. - Jeg vædder aldrig om så meget.
Det skal fejres. "Vi giver jer eskorte. Det er sikrest."
Jeg hjalp jo også til.
Philippe, eskorte. Det er sikrest med eskorte.
"Vi giver jer eskorte. Det er sikrest!"
Nu kommer han.
De kommer med en båre. Klarer I jer?
- Ja tak. - Held og lykke.
- Hvad gør vi så nu? - Overlad det til mig.
Baseret på en sand historie.
- Har du nogen referencer? - Ja, jeg har et DAPH.
Et diplom i avanceret pleje i hjemmet.
Det supplerede jeg med uddannelse på Bayer-instituttet i 2001.
Jeg har læst til socialrådgiver og taget et kursus i socialøkonomi.
Sagen er den ... Jeg har studeret mere, end jeg har arbejdet.
- Hvad er din motivation? - Pengene.
Mennesket. Det går jeg meget op i.
- Det er fint. - At hjælpe andre, tror jeg.
Er det okay?
Nabolaget.
Jeg har holdt af krøblinge, siden jeg var helt lille.
Jeg arbejder på at gøre den handicappede socialt selvstændig.
Og sport. Man skal bevæge sig.
For at deltage i livet. De her mennesker kan jo ingenting.
- Min første arbejdsoplevelse ... - Fru Dupont-Moretti ...
En meget gammel dame. Virkelig gammel.
Jeg passede hende, indtil det var forbi, hver dag.
Vi hyggede os på geriatrisk afdeling. Vi lavede pandekager og sådan noget.
Jeg er også ekspert i administrative forhold.
Sådan noget som huslejetilskud.
Jeg ved ikke ... Er det noget, De modtager?
Tjek det, Magalie, men det tror jeg nu ikke.
- Yvan Laprade? - Ja.
Så er det nok. Jeg har ventet i to timer. Nu er det mig.
- Goddag. - Jeg skal bruge en underskrift.
Sid ned.
- Har du nogen referencer? - Jeg har masser.
Udmærket. Vi lytter.
Kool and the Gang, Earth, Wind & Fire.
- Er det ikke gode referencer? - Kender dem ikke. Sid ned.
Du ved intet om musik.
Jeg er ikke uvidende om musik, selvom jeg ikke kender Sool ...
- Nej, Kool and the Gang. - Hvad med dig?
Kender du Chopin, Schubert eller Berlioz?
Om jeg kender Berlioz? Det gør du garanteret ikke.
- Jeg er faktisk specialist. - Jaså?
Hvem kender du der?
- Hvad for en bygning? - Hvad mener du?
Inden han blev et kvarter, -
- var Berlioz en komponist, skribent og anmelder.
Jeg ved godt, hvem Berlioz er. Humor er ligesom musik for dig.
Du fatter ingen af delene.
Hvad med papiret?
Jeg skal have en underskrift for at vise, jeg har søgt jobbet.
Men trods mine åbenlyse egenskaber ...
Bare skriv det sædvanlige. Jeg skal have tre afslag for at få bistand.
Jeg forstår, bistand.
- Ellers nogen motivation? - Ja, masser.
Der er en lige der. Særdeles motiverende.
Nå, hvad bliver det til? Skriver du under eller ej?
- Jeg kan ikke skrive under lige nu. - Hvorfor ikke?
Det er sgu nedtur.
- Jeg er allerede for sent på den. - Det er nedtur, som du siger.
- Kan frøken Motivation skrive under? - Det er Magalie ikke bemyndiget til.
Ærgerligt. Hun kunne have skrevet sit mobilnummer også.
Hent det i morgen kl. 9. Jeg vil ikke berøve dig din bistand.
- Jeg følger dig ikke ud. - Du behøver ikke rejse dig.
Jeg mener, bliv bare siddende. Jeg kommer i morgen.
- Mina, er hun her? - Nej, hun kommer sent hjem.
Nej! Sluk for vandet, ellers har jeg ikke noget vand.
Sluk for vandet. Ud med jer. Jeg er i bad.
Lad være!
Få dem ud.
Smut. Bintou, jeg mener det. Mina!
Gå så ud med din store vom.
- Giv slip! Ud med jer! - Giv mig et håndklæde.
Ud med jer! Er I med? Bintou ...
- Giv slip! - Hvad laver du?
Sæt jer ned.
- Hvor har du været? - I skole.
- Hvor skal du hen? - Ud at ride.
Du er rap i kæften.
Det er til dig.
Hvor har du været?
- På ferie. - På ferie?
Tror du ikke, folk sladrer her? Tror du, jeg er dum?
Vi ser dig ikke i seks måneder. Du ringer ikke. Ingenting!
Og nu dukker du op med et Kinderæg?
Tror du, dine numre betaler huslejen og maden?
Tror du, det er et hotel?
Se på mig, når jeg taler til dig!
Idiot!
- Man kan ikke snakke med dig. - Vil du gerne snakke? Okay.
Jeg lytter.
Ved du hvad, Driss? Jeg har bedt meget for dig.
Men, Gud tilgive mig, jeg har andre børn.
Dem har jeg stadig håb for.
Jeg vil ikke se dig her mere.
Så tag dine ting og sager, og forsvind med dig. Forstået?
Forsvind.
Forsvind!
- Den var god, hvad? - Jeg smutter.
- Var det ikke sjovt? - Det er godt med dig.
- Ja? - Jeg skal hente mit papir.
- Jeg ventede dig. - Til ... min bistand.
- Sig til Philippe, han er her. - Gerne.
- Nå? - Ingen rødbeder.
- Men radiserne er næsten klar. - Udmærket.
Kom med.
Han har haft en dårlig nat. Det har du vist også.
Hans dag begynder kl. 7 med sygeplejersken.
Han har brug for 2-3 timers pleje hver morgen.
Mange ansøgere smider håndklædet i ringen efter en uge.
Jeg kan godt lide indretningen, musikken og det hele, -
- men jeg skal ikke købe, og jeg skal videre.
Jeg fik at vide, jeg skulle vise dig rundt. Vi er næsten færdige.
En babyalarm til at kommunikere med. Den fungerer som en walkie-talkie.
Ifølge kontraktens betingelser har du egen bolig. Her er toilettet.
Og du har eget badeværelse.
Derinde.
- Han venter dig. - Lige et øjeblik.
Dit papir er blevet underskrevet. Det ligger på bordet derhenne.
Kan du lide at være bistandsklient?
- Hvad? - At nasse på andre?
- Det generer dig ikke? - Nej, det går. Hvad med dig?
Tror du, at du er i stand til at arbejde?
- Med krav, arbejdstid, ansvar. - Så har du alligevel humor.
Jeg vil prøve dig af i en måned.
Du har en dag til at tænke over det.
Du holder ikke to uger.
Hvad er der?
Ingen knogle eller muskel må overses. De skal alle bevæges.
Huden og leddene skal holdes i form.
For at gøre det skal man være omhyggelig og streng.
Er du med? Vågn op!
- Man sover om natten. - Jeg sover ikke.
Lad os få Philippe over i sin stol ...
... og ud i badet.
Nu har jeg det. Prøv selv. Vis mig det.
- Du skal ikke være bange. Fortsæt. - Jeg er ikke bange.
- Hvad siger du så? - Pas på!
Du må aldrig slippe ham, før han er spændt fast.
- Det er en af mine skavanker. - Det havde jeg ikke fået at vide.
Jeg er under oplæring.
Vil du have handsker, eller hvad? Skrub dog til.
Shampooen skummer ikke.
- Hvordan går det? - Den skummer ikke.
Hvad? Det er ikke rigtigt.
- Det er hans fodcreme. - Lige et øjeblik.
- Sig ikke, at du ikke kan læse. - Jo, jeg kan, men ...
- Du virker ret begavet. - Normalt er der en til hele kroppen.
- Han har 20. - Jeg vil ikke sidde her i to timer.
- Er det så den her? - Den, der står shampoo på.
- Kan du klare det? - Selvfølgelig kan han det.
Mine fødder er yderst velplejede. Gå ud og spis frokost, Marcelle.
- Hvor er nederdelen? - Det er støttestrømper.
De hjælper på blodcirkulationen, så jeg ikke besvimer.
Det gør jeg ikke.
Det er et problem. Når jeg ikke vil gøre det, -
- så må vi se, om ... Marcelle!
Om Marcelle kan komme tilbage og give dig dem på.
Hun ved, hvordan man skal gøre, fordi hun er en dame og sådan.
Jeg gør det bare ikke.
Så må du hellere besvime. Jeg mener, nogle gange ...
Vi nægter at tage dem på.
Du er god til strømper. Det er klart med den fine ørering.
- Kan vi droppe vittighederne? - Du er et naturtalent.
Har du overvejet at arbejde ...
... som kosmetolog?
Sådan. Hvad er handskerne til?
Det venter vi lidt med. Det er du ikke klar til endnu.
- Nej, han er ikke helt klar. - Hvad mener du? Hvad er det?
- Det forklarer vi. - Der er et problem med oplæringen.
Jeg tømmer ikke røven på en fyr, jeg ikke kender.
Ikke engang på en, jeg kender. Jeg tømmer ikke røv på nogen.
Kan vi snakke, når jeg har spist?
Nej, der er ikke noget at snakke om. Det er for sygt for mig.
Strømperne krævede overvindelse, men jeg mødte dig på halvvejen.
Glem det med at tømme røven.
- Jeg har forstået det. - Det går ikke.
- Velbekomme. - Tak.
- Det er smukt, hvad? - Jeg er vild med det.
I skal ikke tage jer af mig. I er ikke i biografen. Jeg spiser her.
Hej. Hvor kan jeg finde en øl?
Måske i dit garn.
- Har du taget begge pakkerne? - Det ved jeg ikke.
- Tag gulvmoppen med og smut. - Vi går.
- Det er fyren, min far har ansat. - Fyren har et navn.
- Hvad? Hvad sker der? - Ikke noget.
- Er du sikker? - Ja. Jeg masserer.
Mærkeligt.
- Er du færdig med at lege? - Kan du intet mærke?
- Hvad laver du nu? - Han eksperimenterer.
- Han kan ikke mærke noget. - Du skolder ham jo!
- Advokaten. - Advokaten.
Nej, det er privat. Det læser jeg senere.
I privatmappen?
- Ud. - Hun er ikke værst.
Hvad med en ludermappe?
- Velbekomme. - Tak.
Hallo?
Undskyld.
Pis, det glemmer jeg altid.
Nå ja. Pis. Undskyld.
Det er dejligt.
Driss, kom herind.
Kan du høre mig?
Kom herind.
- Hvad? - Den er næsten 9. Philippe venter.
Er den 9? Den badegele er længe om at skumme.
- Sikke en svinesti. - Lav lige en kop kaffe til mig.
Du skal altid have babyalarmen med dig.
Og en Nutella-mad. Ikke det der syltetøj med frugtstykker i.
Jeg sætter mig ikke ind.
Og jeg læsser ikke dig ind bagi som en hest.
- Hvad er det? - Den er ikke så passende.
- Hvad mener du? - Vi må desværre være pragmatiske.
Pragmatiske?
Hold da kæft. Hør engang.
- Hvor føles det godt. - Det er godt.
Den er sgu kvik.
Af sted!
Naboen holder altid der. Han tror, det er hans plads.
Ikke ret meget længere.
Hvordan går det? Forstyrrer jeg dig? Vil du have en kop kaffe?
- Kom her. Læs så det der. - "Må ikke spærres."
Sådan.
- "Reserveret." - Husk det og flyt dig så.
Fis af med dig!
Vi åbner tirsdag. Så er det solgt.
Kan vi gå nu? Du har været her en time. Tid til at skifte kanal.
Der er en ophøjet ro over det.
- Og en vis voldsomhed. - Det er meget bevægende.
Bevægende? Røde klatter på hvidt? Hvad koster det?
30.000 euro, mener jeg, men jeg kan tjekke.
Ja, tjek det lige. Det lyder godt nok dyrt.
- Du køber ikke det lort. - Muligvis.
30.000 euro for en gang næseblod?
Sig mig, Driss, hvorfor er folk interesserede i kunst?
- Det er forretning. - Nej.
Det er det eneste spor af vores tilstedeværelse på jorden.
For 50 euro laver jeg et spor af min tilstedeværelse. Endda med blå.
Så er det nok. Giv mig et stykke chokolade.
Nej.
- Giv mig et stykke chokolade. - Ingen hænder, ingen chokolade.
Det er en vittighed. Jeg laver sjov.
- Er det en vittighed? - Ja. Den er god.
- En virkelig god vittighed. - Men i dit tilfælde ...
- Kom nu. - Hvor sjovt.
Du har ingen hænder.
Jeg fortæller Marge Simpson den.
Jeg tog fejl af prisen.
- Der kan du bare se. - Det koster 41.500 euro.
- Jeg køber det. - Gør du?
Hej, Philippe. Hvordan går det?
Du tilkaldte mig, så her er jeg. Jeg lytter.
Hvad er det, der er så vigtigt?
Jeg tilkaldte dig ikke ...
Du må have en ide om, hvorfor jeg er her.
Hvem er ham fyren? Alle er bekymrede.
Yvonne siger, han er hensynsløs og voldelig. Han har slået en nabo?
Jeg behøver ikke fortælle dig, at du skal være på vagt.
Du kan ikke lukke hvem som helst ind i dit hjem. Især ikke i din tilstand.
Jeg er ikke sikker på, at du ved, hvem du har med at gøre.
Fortsæt.
Jeg ringede til Sivot i justitsministeriet.
Knægten er ikke storforbryder, men han har en plettet straffeattest.
Han har afsonet seks måneder for røveri.
Desuden har jeg ladet mig fortælle, at han er uduelig.
Vær på vagt. Hans slags har ingen medlidenhed.
Lige præcis.
Det er det, jeg vil have. Ingen medlidenhed.
Han rækker mig tit telefonen, fordi han glemmer det.
Han har ikke meget medfølelse.
Men han er stærk og har arme og ben. Hans hjerne virker, han er rask.
Så hvad angår alt det andet, min tilstand, som du kalder det, -
- og hans baggrund ... Det rager mig langsomt.
Som du vil.
Var det det hele?
- Magalie ... Har du tid et øjeblik? - Ikke rigtigt.
Jeg vil vise dig noget.
- Hvad er det? - Slap af, du kan altid sige nej.
Kun et øjeblik så.
- Hvad så? - Jeg har et badekar.
- Det er det hele. - Meget interessant.
- Og hvad så? - Vi kunne tage et bad.
Der er masser af plads. Jeg har badesalt og skum.
Okay, hvorfor ikke?
Hvorfor ikke?
- Så smid tøjet. - Se dig lige.
Du er fræk. Det kan jeg lide. Jeg tager mit tøj af.
Hvad?
Hvor skal du hen? Du sagde ja.
Bare et hurtigt bad.
Hvad er der?
Jeg er altid nervøs, når posten kommer.
Som Apollinaire sagde:
"Jeg fortvivles, mens jeg længes efter et brev fra dig ..."
Det går for hurtigt. Jeg er ved "Som Apollinaire sagde".
"Jeg fortvivles, mens jeg længes efter et brev ..."
Du er måske ikke klar over det, men det er privat.
- Det var jeg ikke klar over. - Giv mig den.
- Så fortæl mig om det. - Der er ikke noget at fortælle.
- Han skriver breve. - Breve? Til hvem?
- Sædvanligvis til kvinder. - Til hvem?
- Til en bestemt. Eléonore. - Hvem? Hende har vi aldrig set.
- Hvorfor ikke? - De har et epistolarisk forhold.
De skriver til hinanden. De korresponderer kun pr. post.
Jeg har forstået det.
De blå konvolutter?
Han er fræk. Han epistolerer.
Hvad med dig? Ingen kæreste i sigte?
Hvad med gartneren Albert?
Jeg har set de listige blikke, han sender dig.
- Har jeg ret? Ja eller nej? - Hold op, det er latterligt.
Har du fået den? Hans lille agurk.
Hvad?
- Det må være en drøm. - Albert, Albert ...
Det sker snart.
Pis!
Er du okay?
Vil du høre musik?
Rolig nu.
Tag det roligt.
Philippe?
Tag det roligt. Træk vejret langsomt.
Jeg er hos dig.
Rolig nu.
Træk vejret langsomt.
Det skal nok gå.
Luft! Luft!
Pis!
Det er godt at trække vejret.
- Hvad er klokken? - Det ved jeg ikke. Cirka fire.
Det er længe siden, jeg har set Paris på det her tidspunkt.
- Hvad skete der? - Medicinen har sine begrænsninger.
Lægerne kalder det fantomsmerter.
Jeg har det som en frossen bøf, der bliver smidt på en glohed pande.
Jeg kan ikke mærke noget, men lider alligevel.
Der må være noget, der kan hjælpe.
Det der ville hjælpe.
Det er vi alle syge efter. Jeg er sikkert mere syg end dig.
Jeg ville spørge dig ... Med kvinder ...
Hvordan foregår det?
- Man tilpasser sig. - Kan du, eller kan du ikke?
Hvis du ikke er klar over det, kan jeg intet mærke fra halsen og ned.
Så du kan ikke.
Det er ikke så enkelt. Jeg kan, men det er ikke min beslutning.
Og man kan finde nydelse i andet. Du har ingen anelse.
Nej. Hvad for eksempel?
For eksempel ørerne.
- Ørerne? - Ørerne er en erogen zone.
- De er meget følsomme. - Så du får slikket dine ører?
Det ville jeg aldrig have gættet.
Philippe?
- Det her vil hjælpe. - Hvad er det?
Det kan ikke skade.
Tag et hiv. Tag nu et hiv.
- Rolig nu. Vi skal dele. - Igen.
- Det er nok for i aften.
Kommer du virkelig med ørerne?
Hvis dine ører er røde, betyder det så, at du er tændt?
Lige præcis. Nogle gange er de stive, når jeg vågner.
- Begge to? - Ja!
Jeg mødte min kone Alice, mens vi studerede.
Hun var høj og meget elegant med smil i øjnene.
Er hun blondinen på billederne? Hun er ikke værst.
Vores forhold var utroligt. Det håber jeg, du oplever en dag.
Kæft, hvor jeg elskede hende.
Så blev hun gravid. Fem spontane aborter i træk.
Så kom dommen. En uhelbredelig, dødelig sygdom.
Vi besluttede at adoptere.
Tjener! Hallo!
Hallo!
Ja?
En tarte tatin, tak.
Men som er bagt. Chokoladekagen var rå.
Den var helt blød og klistret og mærkelig.
Det er ideen medmi-cuit.
Nå, det er derfor? Giv mig en tarte tatin alligevel.
Jeg har altid elsket konkurrence. Ekstremsport, fart.
Hurtigere, højere. Det gav paragliding mig.
Jeg kom højt op og så ned på alting.
Jeg blev opdraget til at tro, at vi pissede på verden.
Noget at drikke. Min mund er tør.
Det er jointen.
- Og hvad mere? - Man bliver sulten og snakkesalig.
Men at paraglide i dårligt vejr kan være skæbnesvangert.
- Og du fløj alligevel? - Ja, måske for at lide som Alice.
Jeg vidste, hun ikke ville blive rask.
Tredje og fjerde ryghvirvel brækkede. Nu flyver jeg kun i mit hoved.
Når smerten letter, har jeg mine tanker.
At sidde i kørestol er ikke mit virkelige handicap.
Det er at leve uden hende.
Hvad siger lægerne?
Lægevidenskaben kan holde liv i mig, til jeg bliver 70.
Det er dyrt, men jeg er en rig invalid.
- Jeg ville have skudt mig selv. - Det er svært i min tilstand.
Det er sandt.
Det er fandeme surt.
- Hvad dato er det i dag? - Den 8. eller 9.
- Så er det officielt. - Hvad?
Du har vundet væddemålet. Din prøveperiode er slut.
- Er jeg så ansat? - Ja, du er ansat.
- Kan jeg stole på dig nu? - Ja.
Udmærket. Du kan begynde med at aflevere mit Fabergé-æg.
Alice gav mig et hvert år. Jeg har 25.
Et for hvert år, vi var sammen. Jeg holder meget af dem.
Jeg ved ikke, hvorfor du ... Det var ikke mig.
Hvad havde du mistet?
Mina!
- Hvad er der? - Ind i bilen.
Spænd selen.
Hvordan går det?
Går det godt i skolen?
- Hvorfor svarer du ikke på sms'er? - Jeg havde travlt.
Fortæl så. Hvem ringede?
En betjent. Jeg talte med dyb stemme og sagde, vi ville komme.
Har du fundet mit æg?
- Har du fundet det? - Skråt op med dit æg.
- Hvad sagde du? - Hvad kunne jeg sige?
Jeg havde kun 30 gram på mig.
Det giver en tur i arresten og så farvel.
- Lad os spise en kebab. - Jeg sætter mig ikke ind i den.
- Slip mig. - Hvor skal du hen?
Hvem er det, der kører dig? Forsvind!
- Det rager ikke dig. - Fis af.
Pis!
"Hendes strålende øjne er skabt af fortryllende mineraler, -
- og i denne sære, symbolske verden ..."
"Og i denne sære ...
... symbolske verden ..."
Røvkedeligt.
" ... hvor den ukrænkede engel og den ældgamle sfinks ..."
- Staves sfinks med "ks" eller "x"? - Jeg kan ikke holde det ud.
- Sfinks er med "ks". - Hvorfor bruge tid på det lort?
Sfinkser, tusindfryd, engle. Er den slags noget for dig?
Man kunne være mere ligefrem. "Og den ældgamle sfinks". Fortsæt.
- Hvordan ser Eléonore ud? - Det ved jeg ikke.
Det er intellektuelt og følelsesmæssigt, ikke fysisk.
Jeg ønsker et forhold mellem to sjæle.
Hvis hun ligner en heks, bliver det mellem en sjæl og en heks.
Meget raffineret.
- Hvad skal jeg sige? Flot. - Hvor længe har det stået på?
Han er irriterende.
- Et halvt år. - Og du har aldrig set hende?
Måske er hun fed og grim eller handicappet.
Til sidst i digtet skriver du: "Hvad vejer du i øvrigt?"
Mange tak for dit gode råd, Driss.
Fortsæt. Hvad kom jeg fra?
En sfinks spiste tusindfryd med en engel, og så løb den og sådan.
Lad mig se. "I denne sære, symbolske verden ..."
"I denne sære, symbolske verden ..."
Ring til hende.
"... hvor den ukrænkede engel og den ældgamle sfinks ..."
Ring til hende.
Jeg kan udtrykke mere på skrift, okay?
- Han er utrolig. - Jeg finder hendes nummer.
- Hun bor i Dunkerque. Det er skidt. - Læg det.
Der bor ingen skønhedsdronninger, kun hekse.
- Læg det med det samme. - Hendes nummer står her.
- Hun vil have dig til at ringe. - Vær venlig at lægge det.
Hun har skrevet sit nummer. Det betyder: "Jeg vil slikke dit øre."
- Hvad laver han? Du skal ikke ringe. - Et halvt år med poesi må være nok.
Han er ikke rigtig klog. Jeg vil ikke tale med hende.
- Hun taler garanteret med accent. - Læg på!
"Jeg vil have min Philippe." Hun skal nok få ham.
- Hallo? - Stemmen lyder fin nok.
Hallo? - Nej ... Nej ...
- Improviser. Tal om tusindfryd. - Eléonore? Det er Philippe.
Jeg ringer, fordi jeg havde lyst til at høre din stemme, -
- og jeg må sige, at dit lille "hallo" har overvældet mig.
Jeg stiller dig om til hende.
Dine sætninger skal være mere enkle.
- Hallo? - Det er Philippe.
- Philippe? - Jeg var ved at skrive til dig.
Og så slog det mig: "Hvorfor ringer jeg ikke bare?"
- Husk vægten. - Ikke noget.
"Jeg sørger. Jeg græder, jeg er bange."
"Den friske luft ..." Ja, "Den uforstandige jomfru".
- Jeg elsker også Rimbaud. - Jeg var her først.
Eléonore, jeg er lykkelig.
Sikke et sludrechatol. Nu er du ikke til at stoppe igen.
Hav det godt.
Alle har det godt og slikker deres ører. Udmærket.
Nå?
Der er gode og dårlige nyheder.
- De gode nyheder? - 53 kilo.
53 kilo, det er godt. Medmindre hun er en meter høj.
Den dårlige nyhed er, at hun vil have et billede.
- Og hvad så? - Meget morsomt.
Godaften. Deres billetter, tak. Det er lige derinde.
Tak. Hvis der er noget, rører vi os ikke ud af pletten. Især ikke ham.
- Hvad tror du, kvinder vil have? - Det ved jeg ikke.
- Skønhed, charme, elegance. - De vil have penge og tryghed.
Bare spørg ham.
Og det har du.
Jeg er naiv. Jeg håber på at kunne lokke med andet end min bankkonto.
Efter at have læst dine lamme digte i seks måneder, er hun vild med dig.
Hun er en original. Hun vil være ligeglad med kørestolen.
Det er sandt.
Oppe nordpå drikker og slår fyrene. Hun kan være tryg hos dig.
Skiderik.
- Pragmatisk, ikke? - Jeg ved ikke.
Hvis hun sender et billede, betyder det, at hun vil gå videre.
Send et billede, hvor man ikke lægger mærke til kørestolen.
Det behøver ikke være et billede, -
- hvor du savler og ser misfornøjet ud.
Jeg er med.
Han har det vist ikke så godt.
Hvad?
Er han et træ? Et syngende træ.
Og det er på tysk.
Hvad? Det er på tysk. På tysk ...
Du er skør.
- Hvor sygt. Hvor lang tid varer det? - Fire timer.
Der så du godt ud.
Hvad for et?
Det her.
Ellers er det her godt.
Man lægger ikke mærke til kørestolen, og du ser godt ud.
- Vil du prøve? - Det ved jeg ikke.
- Var det fedt at snakke med hende? - Ja.
- Var det det hele? - Det var rigtig fedt.
Kom det skide billede i en konvolut.
Det var det, jeg gerne ville høre.
- Giv mig en smøg. - Banker du aldrig på?
Maler du? Det er løgn. Maler du?
Har du også lært at læse? - Hvad vil du? Ud.
Vil du slå mig? Behandler I kvinder sådan i dit land?
- Er du åndssvag? Ud. - Jeg går, når jeg vil.
- Jeg har bestemt mig for at gå. - Ud. Pis.
Byt billedet ud med det andet.
Sørg for at poste det selv og vær diskret.
Som du vil.
- Smid det andet billede ud. - Jeg får en prop!
LUDERE
- Hvad er der galt? - Det er din datter.
- Jeg stod og malede ... - Malede du?
Hør her. Enten får du styr på hende, eller også giver jeg hende klø.
- Tag det roligt. - Gu vil jeg ej.
- Er jeg ikke dine arme og ben? - Jo, det er rigtigt.
Så vil jeg være dine hænder og give hende en lussing, -
- for du kan kun køre hende ned.
Overdriver du ikke lidt? Yvonne?
Yvonne?
Hun kunne godt trænge til lidt irettesættelse.
Hun er 16 år og går klædt som en billig tøs.
Hun snaver hele tiden løs med ham gulvmoppen. Det er jeg ligeglad med.
Men hun tror, hun er hævet over alle. Den måde, hun taler til os på.
Hvor er respekten? Er vi måske hunde?
Bare sig til, så sætter jeg hende på plads.
Det er forstået. Jeg snakker med hende.
Snak med hende i en fart. Sæt hende på plads.
- Maler han? Hvad maler han? - Det aner jeg ikke.
Vågn op, Philippe. Så står vi op.
Så skal du højtryksspules.
Du skal respektere de mennesker, jeg har brug for.
- Er det forstået? - Du skal være strengere.
- Jeg vil ikke se ham gulvmoppen her. - Hold nu op.
Nej. Skal jeg køre dig ned, før du adlyder mig?
Sådan der.
Har du malet det? Jeg er vild med det.
Jeg siger ikke, at jeg nødvendigvis ville hænge det op derhjemme, men ...
Hvad kan vi få for det?
- Vi får se. - Får vi meget eller lidt at se?
Det er ...
- Vil du så holde op! - Uden tunge så?
Det kan ikke være rigtigt. Sæt nu farten lidt op.
- Jeg kører for fuldt drøn. - Det er for langsomt.
- Kan den køre 12 km i timen? - Er 12 km i timen fint nok?
- Kan den ikke køre hurtigere? - Det er tophastigheden.
Nej, nej, nej. Hold dig til ørerne.
Ja, Yvonne? Nej, han kan ikke høre mig. Han er langt væk.
Han kan ikke høre mig, Yvonne. Okay.
Vi er der kl. 20.30 præcis. Vi rykker det.
- Farvel, Yvonne. - Er hun stresset?
Ja, din fødselsdagsoverraskelse bliver en halv time forsinket.
Hun bliver frygtelig oprevet hvert år.
Hun inviterer hele min familie. Det hele kører efter bogen.
De kommer for at se, om jeg stadig er i live.
Det årlige tjek.
Jeg lader, som om jeg bliver overrasket.
Vi strenger os an, men helt ærligt så røvkeder vi os alle sammen.
Undskyld. Undskyld ... Undskyld.
Undskyld. Har De noget imod at rykke Dem?
- Ja, det har jeg. - Udmærket.
Mange tak. Ryk.
Bare ryk en plads hen. Det er pænt af Dem.
Et jakkesæt ændrer folk. Du ser rigtig godt ud.
- Du ligner Barack Obama. - Gør jeg?
Hun er vild med mig. Barack Obama. Det er der stil over.
Det svarer til at sammenligne dig med ...
... Raffarin eller George Marchais.
- Du går glip af koncerten. - Lad mig være i fred.
- Har du det røde? - Skrid!
Elisa ...
- Lad mig være! - Hvad har du taget?
Hvad har du lavet?
- Hvor har du dem fra? - Yvonnes taske.
Imodium? Hvad skulle du med dem?
Begå selvmord? Nu kommer du ikke til at skide i tre måneder.
- Lad mig være i fred. - Vent lige.
Tog du også Panodil? Du er ved at dø. Det er alvorligt.
Skal jeg ringe efter en ambulance? Hvorfor gjorde du det?
Det er Bastien. Han har slået op. Han er ligeglad med mig.
- Han kaldte mig endda en luder. - Det er ikke i orden.
- Det vil passe alle, hvis jeg dør. - Sludder. Kom nu med ned.
- Tag hen og snak med ham. - Hvem?
- Bastien. Jeg skal nok betale dig. - Betale mig? Er du åndssvag?
- Jeg har ikke tid til det barnepjat. - Kom nu.
Vil du betale mig for at tale med Bastien? Hvem tror du, jeg er?
Kom nu!
- Hvor meget? - Idiot.
Det har stil. Det har en vis natur.
Men 11.000 for en ukendt kunstner ...
Men hvis det så bliver tre gange så meget værd, vil jeg fortryde det, -
- og du vil sige: "Hvad sagde jeg?"
- Udstiller han i London? - Og snart i Berlin.
Også i Berlin?
Jeg ved ikke rigtigt. 11.000 euro er mange penge.
Fortæl mig det nu. Har hun en kæreste?
- Okay. Ja, Fred. - Fred?
De har været sammen i to år, men det går frem og tilbage.
Der er tit spændinger.
- De har problemer for tiden. - Måske på grund af mig?
- Har hun nævnt mig? - Nej.
Selvfølgelig. Lidt.
Hun er vild med mig.
- Laver du sjov med mig? - Nej.
- Jeg kommer i seng med Magalie. - Håbet er lysegrønt.
Tag det roligt, hvis du har problemer med maven.
Jeg er ikke læge, men Imodium betyder, der er noget galt.
Undskyld? Må jeg bede jer om en tjeneste?
Bare lidt mere for mig?
Nej, det er i orden.
Vivaldis "De fire årstider". "Sommeren". Det vil du synes om.
Pis.
Sig ikke, du ikke føler noget.
Intet som helst. Det siger mig ikke noget.
- Musik er noget, man danser til. - Lad os prøve noget andet.
Den kender jeg godt.
Det er en reklame. For kaffe, ikke?
Hør, hør, jeg har mandat! Man venter mig på slottet.
Jeg skal dirigere troubadourerne. Jeg er en god ridder!
Det er noget mærkeligt noget. Jeg ser folk uden tøj.
De løber. Jeg ser folk løbe nøgne rundt.
- Mens de fniser. - Ja ja.
Bach var lækker. Kvinderne var vilde med ham. Sin tids Barry White.
Den kender jeg. Den kender jeg. Den kender alle da.
"Det er Paris' Bistandskontor. Alle linjer er optaget i øjeblikket.
Ventetiden er to år."
"Tom og Jerry"?
"Tom og Jerry" ...
Sikke et fjols. Hjælp mig. Det er et mesterværk.
Efter dine klassikere skal vi lytte til mine.
Earth, Wind & Fire. Det er for vildt.
- Det er noget andet, hvad? - Det er noget helt andet.
- Sig mit navn. Jeg svarer ikke. - Driss.
- Driss! - Jeg svarer ikke. Så kører vi.
Det er en fødselsdagsfest. Lad os danse. Kom så.
Sådan, Yvonne. Godt, Albert.
Snur rundt!
Godt. Jeg nåede ikke at give dig min lille gave.
Jeg ville ikke ødelægge festen, hvis hun viste sig at være grim.
Hun svarede alligevel. Godnat.
Jeg åbner det. Det vil tage dig en evighed.
Nå?
Hun ligner ikke en heks.
Hun er den eneste i Dunkerque, som har alle sine tænder.
Der er en besked. "Jeg er i Paris i næste uge."
"Jeg venter dit opkald." Og tre prikker.
Hvad betyder det? Nogen anelse?
- Er det godt? - Hun vil det frække.
Tre små prikker. Det betyder: "Jeg vil det frække."
Jeg skal det frække.
- Det ser godt ud. - Jeg kan ikke sove nu.
Det skal nok gå. Jeg stiller hende her.
Så kan hun se dig sove.
Godnat, Philippe. Sov sødt.
Prøv med kasketten igen.
- Ikke dårligt. - Nej, han ligner en bondemand.
- Ikke klassisk. - Det sagde jeg jo.
- Hvad med det her? - Det er for klassisk.
Glem kasketten og hattene. Find noget.
Klassisk eller smart?
Sådan der. Det fungerer.
Fisker?
Vi skal til Dunkerque.
- Yvonne tager med mig derhen. - Er du sikker?
- Ja, jeg skal nok klare mig. - Fint nok.
- Jeg er lidt nervøs. - Det ses ikke. Du ser godt ud.
- 4ac minus b i anden. - Men jeg fik det til 20.
Kom her.
Smut med dig.
- Genkender du mig, Bastien? - Ja. Hvad er der?
- Du har sagt noget grimt til Elisa. - Jeg har ikke sagt noget.
- Vær en mand og sig undskyld. - Undskyld.
Fingrene væk. Til hende. Kom med croissanter hver dag.
- Almindelige eller chokolade? - Det er lige meget.
Bare du gør det ordentligt. Du skal være sød.
Fis så af. Skrid med dig. Brug et hårspænde!
Hvad er klokken?
Den er 16.45.
Tag kasketten af.
Det er nok bedst.
Hvad er klokken nu?
46 eller 47. Tiden går ikke ret hurtigt.
Jeg vil gerne have en whisky.
- En til. - Jeg ved ikke, om det ...
En dobbelt.
Tjener, en dobbelt whisky, tak.
Hallo?
- Forstyrrer jeg? - Jeg træner. Hvad så?
Har du lyst til at stikke af?
- Ingen spørgsmål? - Ingen spørgsmål.
- Vil du stikke af? - Lige præcis.
- Hvor skal vi hen? - Vi skal have lidt luft.
Have lidt luft?
Jeg tager et bad, og så kommer jeg.
Vi går. Kasketten.
- Klokken er ikke 18 ... - Vi går!
Godaften.
Giv ham lidt champagne, så han kan slappe af.
- Jeg er ikke nervøs. - Ikke det?
Er der kun os her?
Er der ingen andre om bord? Der er kun os.
- Jeg kan ikke lide det her. - Hvorfor ikke?
Det ved jeg ikke.
Du er forfulgt af uheld.
Ulykken, kørestolen, din kone.
Det er ligesom Kennedy-familien.
Frøken? Må vi bede om pakken?
Tak.
Tak. Hvorfor?
- Hvad er det? - Det er din værdi på kunstmarkedet.
Det lykkedes mig at få 11.000 euro.
- Fortsæt med det. Du har talent. - Det er en god forretning.
Jeg kunne mærke det. Det hele kom instinktivt til mig.
Sammen med musikken blev det en rigtig god blanding.
Det var en slags åbenbaring. Jeg så lyset.
- Lad dig nu ikke rive med. - 11.000 for mit første maleri.
- Hvad var det? - Det er bare et hul i flyet.
- Vi klarer den ikke. - Fortæl mig, hvad der er galt.
Det var dejligt at kende dig.
Jeg ved godt, du er vant til drama, men det er jeg ikke.
- Man må være skør for at gøre det. - Lidt.
Det må jeg sige.
- Du er syg i hovedet. - Er det rigtigt?
- Nu kan I gøre Driss klar. - Ja.
Det gør jeg ikke.
Jeg tager billeder derhenne. "Gør Driss klar."
- Hvordan vil du tage billeder? - Grin bare. Jeg gør det ikke.
Hold da kæft.
Jeg vil ikke.
Hvordan får jeg det her af? Jeg behøver ikke gøre det.
Jeg vil ikke! Pis, jeg tabte min sko! Min sko er dernede.
For helvede! Vi flyver opad!
- Hvad fanden sker der?! - Hej, Driss!
- Slap af, min ven! - Jeg vil gerne ned.
For helvede!
Det er for vildt!
Hvor finder man en invalid?
- Det ved jeg ikke. - Hvor man efterlod ham.
Den var god.
Skiderik.
Du har besøg, Driss.
- Hvad laver du her? - Det burde jeg spørge dig om.
- Hvordan fandt du adressen? - I et brev fra bistandskontoret.
- Hvad er det? - Glem det.
- Hvad er der sket? - Jeg faldt af en scooter.
Du faldt af en scooter. Rejs dig op. Kom her.
Hold da kæft.
- Sover du her? - Hvad er der så sket?
- Ikke noget. - Hvad er der sket?
- Det er ikke dit problem. - Du er her, så det er mit problem.
- Det hele er gået ad helvede til. - Hvad er gået ad helvede til?
- Ved den gamle det? - Nej, jeg ordner det.
Du ordner ikke en skid! Du rører ikke noget. Vent her.
- Må jeg ligge ned? - Du rører ikke noget.
- Jeg er med. - Pas på.
Han er sammen med mig. Hold op med at græde, Mina.
Det er bare en skramme. Han har det fint.
Der er ingen, der bliver dræbt. Det er bare tomme trusler.
Jeg kan ikke tage mig af ham. Jeg skal arbejde.
Nej, du skal ikke fortælle hende det. Du må græde inde på dit værelse.
- Er det sengetid? - Jeg bliver oppe lidt længere.
Sid ned.
Sæt dig her.
Hvad synes du om hende?
- Hun er lækker. - Og hvad ellers?
Lad os gå op, for jeg skal ordne noget.
Jeg forestiller mig hende rejse sig op og vende sig om, -
- og så ser jeg endelig hendes ansigt.
Knægten ligner dig. Var det Adama, han hed?
- Ja, det er rigtigt. - Jeg så ham før.
Hvis han gik forbi mig på gaden, ville jeg vide, han var din bror.
Det er sjovt.
- Hvorfor? - Han er ikke min bror.
- Er han ikke? - Det er indviklet.
Er han din bror eller ej?
Okay, jeg har forstået.
Lad os gå.
Mine forældre ...
... er ikke mine forældre.
De er min onkel og tante.
De hentede mig i Senegal, da jeg var otte.
De kunne ikke få børn, men en bror havde masser.
De valgte den ældste. Mig.
Jeg hedder rigtigt Bakari. Det er mit rigtige navn.
Men det hed nogle andre, så de kaldte mig Idriss, og det blev til Driss.
Og bagefter?
Ud af det blå blev min mor, min tante, gravid to gange i træk.
Så døde min onkel. Andre mænd, andre børn.
Det er som sagt indviklet.
Trænger Adama ikke til lidt irettesættelse?
Han kom for at hente dig, ikke?
Driss ...
Jeg tror, vi stopper her.
Du kan ikke skubbe en invalid rundt resten af dit liv.
Efter alt dit hårde arbejde har du fortjent din bistand.
Kom, så går vi.
Ja.
Bassari Bakari, Bakari Bassari.
Det er smukt. Det lyder som poesi. Det er næsten allitteration.
- Ved du, hvad allitteration er? - Nej.
Goddag.
Tak. Vi ses i morgen. Vi skal bruge lidt flere til brunch.
Okay. Farvel, Yvonne.
- Har du glemt mine vandbakkelser? - Nej nej.
Hils Elisa.
Hvad så, Bastien? Kom her!
- Så rejser du altså? - Ja.
Men jeg har dit nummer. Vi holder kontakten.
Det bliver hårdt, men vær stærk.
Ærgerligt, for jeg får dit værelse. Der er vandskade i mit.
Måske bliver jeg alligevel. Vi bliver nødt til at ligge tæt.
Det bliver nok lidt trangt. Jeg bor ikke alene.
Se her.
- Det er Frédérique. - Goddag.
Hej.
Okay. Jeg er med.
- Så det er derfor. Du er ... - Ja.
Godt. Så lader jeg være med at kysse dig farvel.
Hvad med en trekant?
Den er jeg med på. Ikke nu, for jeg skal gå.
Men jeg kan komme tilbage i aften. Jeg skal gå nu.
Jeg laver sjov.
Farvel, drenge.
Hr. Michel Sabourdi.
Den skal altid stå på kanal 2.
- Er du sur over det med Magalie? - Nej, der narrede du mig.
Det undrede mig også, hvorfor hun gjorde sådan modstand.
Et farvelkys?
Ja.
Yvonne ...
Du laver altid sjov.
Vi ses.
Vent lige.
Vi får ikke brug for den her.
Farvel.
Få den fod væk. Kom så.
Øjeblik. Hvad for en bank? Ja.
Vil du være venlig at flytte din bil? Du må ikke holde her.
- Der er et skilt. - Jeg flytter den. Jeg ringer.
Hvorfor er du på nakken af ham? Vi er ikke i bil.
Det er en principsag.
Vent på mig derhenne.
- Hvad laver du? - Jeg kommer.
- Jeg kan godt aflyse min aftale. - Nej da. Hvorfor det?
Gå du nu bare.
- Så er jeg klar, Yvonne. - Ja, jeg kommer.
Det hele er klar. Du skal bare servere det.
Hvis der er noget, så ring til mig.
Du ringer bare.
Hvis det er i orden, vil jeg servere din aftensmad.
Tag den kittel af. Det er ligesom at være i et galehus.
- Okay. - Har du en cigaret?
Nej, jeg ryger ikke. Det har jeg gjort.
Jeg er holdt op for nylig, og det ville også være usundt for dig.
Selvom du ikke dyrker sport, så for dine lunger, din vejrtrækning -
- og dit åndedræt.
Skal du ikke spise?
- Hold øje med, hvad du laver! - Det må du undskylde.
- Goddag. - Hvad er der nu?
Du ville have kraniemassage. Det er hr. Jacquet.
- Goddag. - Forsvind. Lad mig være i fred.
Forsvind!
Han har fået det forkerte ben ud af sengen.
"Det forkerte ben ..." Kæft, en idiot.
Driss Bassari. Det er din tur.
- Du fik kørekort for en måned siden? - Ja, men jeg har kørt før.
Mest på private veje, baner, -
- i parker, på parkeringspladser. Jeg er god til at køre.
Jeg har læst din ansøgning.
Du beskriver dig selv med ét ord: pragmatisk.
Det er vigtigt. Der er noget andet vigtigt, som du har glemt at nævne.
Er der?
Måske skulle du så læse vores slogan.
- Det er næsten en aleksandriner. - Undskyld?
Må-ske skul-le du så læ-se vo-res slo-gan. 12 fødder.
- Det var ikke med vilje. - "I tide og til tiden."
Derfor har du Dalís smeltende ure. Til den kunstneriske side.
Ja, måske.
- Kan du godt lide malerier? - Ja. Jeg elsker Michelangelo.
Jeg foretrækker nu de andre Ninja Turtles.
Ja!
Jeg kommer! Jeg kommer straks!
Er du okay?
- Skrid med dig. - Vil du have noget vand? Et kompres?
Forsvind.
- Fordi ... - Forsvind!
- Tak, Bruno. - Det var så lidt. God weekend.
- Hvad er der galt? - Han har det ikke for godt.
- Hvor er han? - Han har lige været ude i haven.
Nå, hvordan går det?
Hvad skal det forestille?
Serpico? Jean Jaures? I hvert fald en metrostation.
Victor Hugo? Du har ladet stå til.
Godt, jeg er tilbage. Jeg kommer straks.
- Hvad gør vi så nu? - Overlad det til mig.
Ikke dårligt, hvad?
Et hurtigt snit kunne gøre det.
Du er i god form. Det kan jeg lide.
Okay, så må du gerne åbne øjnene.
Hvor hæsligt. Hvor hæsligt!
- Gyseligt. - Det klæder dig.
En lædervest. Et armbånd med nitter, en Village People-kasket.
Nu har jeg det. José Bové. Du ligner ham på en prik.
- Du ligner en ortodoks præst. - En pope.
Kom nu.
Han er skør. Hvad laver du?
- Jeg forventer det værste. - Nej, det er godt.
- Jeg ligner min bedstefar. - Er det rigtigt?
Philippe, jeg tænder virkelig på det der overskæg.
- Jeg barberer det hele af. - Tak.
Nej, det er ikke morsomt. Nej, nej, nej.
- Nej. - Nein.Det er det, du vil sige.
- Nej, jeg er ikke enig. - Philippe er meget vred.
Jeg er bare dit legetøj.
- Du ender på tosseanstalten. - Hvad med at invadere et land?
Nu må du vist hellere barbere det sidste af.
- Morer du dig? - Det kan du tro.
Hvad med invalide nazister? Det må have været sært at heile sådan.
Nu har du moret dig. Fjern det så.
- Goddag. - Jeg har bestilt bord til Bassari.
- Bord nummer 8. - Følg efter mig.
- Denne vej. - Tak.
Jeg bliver ikke og spiser frokost.
- Hvorfor ikke? - Du skal ikke være alene.
Du har rent faktisk en aftale.
En aftale? Hvad mener du?
Ingen panik. Det skal nok gå.
Men den her gang kan du ikke stikke af.
Forresten ...
Det tog sin tid, men jeg fandt det.
Giv hende et kys for mig.
Driss.
Driss!
Hvad foregår der?
Goddag, Philippe.
Philippe Pozzo di Borgo bor nu i Marokko.
Han har giftet sig igen og fået to døtre.
Abdel Sellou driver sit eget firma. Han er gift og har tre børn.
Philippe og Abdel er stadig meget nære venner.