Uppladdad av Labben a.k.a Labbz0re!
Ut ur vägen!
Där är de.
Philippe, vakna. Jag satsar 100 euro på att vi blir av med dem.
- Philippe? - Överenskommet.
Vi gör det!
Du har en bra kväll.
Helvete.
Du blev verkligen av med dem.
Ut ur bilen! Händerna på huven!
Jag fördubblar. 200 euro på att de eskorterar oss.
Du kommer att förlora igen.
200 euro!
Kom igen! Upp med händerna!
Händerna, för helvete!
- Vänta. Jag ska förklara. - Tyst. Händerna på huven.
- Vänta. - Ut ur bilen. Nu!
Ta det lugnt!
Han kan inte ta sig ut. Han kan inte ens öppna dörren.
Titta på honom, för Guds skull!
Det står en rullstol i bakluckan. Han är handikappad. Titta själv.
Släpp mig.
- Han talar sanning. - Så?
Vad trodde ni?
Tror ni att jag kör så fort för att det är roligt?
Jag skulle till sjukhuset. Han har fått en stroke!
Ju längre vi väntar desto värre blir det.
Han kan inte röra på sig, det är därför jag är här.
Jag tror att vi har ett problem här.
Kom och kolla.
- Vad i helvete gör vi nu? - Ta god tid på er att tänka.
Ring hans 15-åriga dotter också och berätta att pappa är död!
Om han inte får vård på fem minuter så är det över.
Men ta god tid på er.
Tänk snabbt! Han håller på att dö!
Okej, förlora inte mer tid. Åk.
- Vart ska ni? - Akuten.
Vi eskorterar er, det är säkrare.
De åker.
Bra.
Philippe, det här är vidrigt.
Jag klarar inte av det här, hur producerar du det...
Du måste skaffa körkort någon gång.
Ja, men under tiden ska vi "eskortera er".
En eskort för 200 euro.
Va? Jag har aldrig satsat så mycket pengar.
Nu firar vi lite.
"Vi eskorterar er, det är säkrare."
Jag hjälpte dig verkligen.
Philippe, en eskort. En säker eskort!
Här kommer han.
Vi tog hand om det. En sjukbår är på väg.
- Går det bra? - Ja, det går bra.
- Lycka till. - Visst.
Vad händer nu?
Nu låter du mig bestämma.
Baserat på en verklig historia.
Har du några referenser?
Ja. Mitt CAFARD har validerats.
Ett certifikat för att få vårda funktionshindrade.
Det validerades på ett institut i Landes 2001.
Jag har en gymnasieutbildning som behandlingsassistent
och en mastersexamen i "Social och familjär ekonomi".
Jag har inte... Jag har studerat mer än...
Vad motiverar dig mest?
Pengar.
Människor.
Jag brinner för människor.
Så bra.
Att hjälpa andra, tror jag. Det är väl ett bra svar?
Jag gillar bygden.
Jag har älskat funktionshindrade sedan jag var liten.
Att främja funktionshindrades självständighet.
Deras sociala liv.
Sporter också. Man måste ju röra på sig.
För det sociala livet, menar jag.
De här människorna kan inte göra någonting...
Jag såg... Fick min första arbetserfarenhet....
Det var fru Dupont Morathie.
En mycket gammal dam...
Riktigt gammal...
Jag hjälpte henne...
Ända till slutet, dag efter dag...
På geriatriken var det också bra. Vi fick trettondagstårta...
Jag är också expert på administrativa saker...
Finansiell hjälp, välfärd...
Jag vet inte...
Det kanske är en merit?
Kolla, Magalie. Men jag tror inte det...
- Yvan Laprade? - Ja.
- Ut, jag har väntat i två timmar. - Det är min tur nu.
Hej.
Jag kommer för att få ett papper signerat.
Sätt dig.
Har du referenser?
Referenser? Det har jag.
Så?
Vi vill gärna höra.
"Kool & the Gang", "Earth, Wind & Fire".
Det är väl bra referenser?
Jag känner inte till dem. Sätt dig.
Du vet inget om musik om du inte känner till dem.
Jag tycker inte att jag är dåligt insatt i musik.
- Även om jag inte känner till... - Nej.
"Kool & the Gang".
Du, då? Känner du till Chopin, Schubert, Berlioz?
Frågar du om jag känner till Berlioz?
Jag blir förvånad om du vet något om Berlioz.
Jag är specialist.
Jaså...
Vem känner du där?
- Vilken byggnad? - Vad menar du?
Men...
Berlioz var en känd kompositör.
Författare, 1800-talskritiker.
Jag skämtar, jag vet vem han är. Men humor är som musik för dig.
Du vet ingenting om det.
Berätta för oss om ditt papper.
Jag behöver en påskrift som bevisar att jag kom till intervjun.
Det står att trots mina uppenbara kvalitéer-
-så är ni inte intresserade.
Jag behöver tre stycken för att få mina bidragspengar igen.
Jag förstår, bidrag.
- Inget annat som motiverar dig? - Jo.
Det finns en här som är riktigt motiverande.
Så, hur blir det?
Skriver du på eller inte?
Tyvärr kan jag inte skriva på det nu.
Varför inte?
Varför?
Ja, det blir lite svårt.
För jag har en deadline, och jag är ganska sen...
Det är verkligen lite svårt.
Kan inte motivationen skriva på åt dig?
Nej, det kan inte Magalie göra.
Så synd.
Hon kunde ha skrivit ner sitt nummer också.
Du får komma tillbaka i morgon.
Klockan 9 får du en påskrift.
Jag vill inte ta ifrån dig ditt bidrag.
- Tyvärr kan jag inte följa dig till dörren. - Ingen fara.
Ställ dig inte upp. Jag menar, sitt kvar.
Ses imorgon.
- Nina? - Ja?
- Är hon här? - Nej, hon kommer hem sent.
Nej!
Använd inte upp allt vatten.
Stäng kranen!
Och gå härifrån.
- Jag duschar, vad gör ni här? - Låt mig vara!
Gör så att de går. Kom igen.
Bitou, jag skojar inte.
Nina!
Nina. Gå härifrån, du och din tjocka mage!
Släpp den!
Ge mig en handduk. Varför är du kvar?
Ut med er!
Bitou, kom igen.
Bitou!
Vad tror du att du håller på med?
Sätt dig.
Vad vill du ha? Coca-Cola eller den?
Jag vill ha Coca-Cola.
- Vart kommer du ifrån? - Skolan.
Kan du städa soptunnan?
Vart ska du?
Jag ska till stallet.
Precis, lek smart.
Det är till dig.
Vart har du varit?
- Semester. - Semester?
Tror du inte att snacket går?
Att jag är dum i huvudet?
Du har varit borta i ett halvår. Du har inte ens ringt.
Och nu kommer du tillbaka och ger mig ett Kinder-ägg?
Tror du att jag kan betala hyran med det?
Matvarorna?
[AFRIKANSKT SPRÅK]
Tror du att det är ett hotell?
Se på mig när jag pratar med dig.
Idiot.
- Det går inte att prata med dig. - Vill du prata?
Okej.
Jag lyssnar.
Jag lyssnar nu.
Du vet, Driss...
Jag har bett mycket för dig.
Men Gud förlåt mig...
Jag har andra barn.
Jag har fortfarande hopp för dem.
Jag vill inte se dig här igen.
Ta med dig alla saker.
Och dra härifrån.
Uppfattat?
Gå.
Gå!
Och han är borta!
Den är bra, eller hur?
Okej, jag drar.
Tycker du inte att det är roligt?
Ja?
- Jag är här för mitt papper. - Ja, jag väntade dig.
- Du vet... Pappret. - Kom in.
Kan du säga till Philippe att pojken är här?
Självklart.
- Så? - Rödbetorna är inte mogna.
- Men rädisan är god. - Okej.
Kom.
Han har haft en tuff natt, så att du vet.
Precis som du.
Dagen börjar klockan 7-
-med sjuksköterskan.
Han behöver 2-3 timmar vård varje morgon.
De flesta ger upp efter en vecka.
Folk kommer och går snabbt.
Tja...
Jag gillar möblerna och musiken...
Men jag tror inte att jag ska köpa det.
Och jag har inte hela dagen på mig.
Jag har också andra saker att göra.
Jag är ändå nästan klar.
Här, ni kan kommunicera med en babymonitor.
Det är som en Walkie-Talkie. Du hör honom, han hör dig.
Enligt kontraktet får du ett eget rum.
Toaletterna.
Och ett badrum.
Ett privat badrum.
Hallå.
Här är det.
Han väntar på dig.
En minut...
Jag har skrivit på ditt papper.
Det ligger i ett kuvert på det lilla bordet.
Hur är det att tvingas förlita sig på andra?
Va?
Du har inget problem med att leva av andra?
Jag mår bra, du då?
Tror du att du skulle kunna arbeta?
Med plikter, ett schema...
Ansvar.
Jag hade fel. Du är rolig.
Så rolig att jag tänker låta dig pröva på en månad.
Vill du ha dagen att tänka över det?
Jag tror inte att du klarar det i två veckor ens.
Vad?
Du får inte glömma en endaste muskel.
Allt måste röra på sig.
Lederna och huden måste hållas friska.
Du måste vara mycket noggrann.
Sträng.
Förstår du?
Vakna!
Sov på natten.
- Jag sover inte. - Kom och hjälp mig.
Vi ska flytta Philippe till hans stol.
Och sen till duschen.
Vet du vad?
Prova själv. Visa mig.
Var inte rädd.
Jag är inte rädd.
- Är det tillräckligt bra? - Vänta!
Släpp honom aldrig förrän han är helt fastspänd.
Det är en av mina synder.
Ingen har berättat för mig.
Jag utbildar mig.
Vill du ha handskar? Gnugga hårdare.
Det löddrar inte! Vilket konstigt schampoo.
- Hur går det? - Jag tvättar hans hår-
-men det löddrar inte.
Vad menar du?
Vad i helvete... Skämtar du?
Du lade fotkrämen i hans hår.
Vänta...
Snälla, säg att du kan läsa.
Du är riktigt begåvad, va?
De ser precis likadana ut. Varför finns det inte en för allt?
Det finns 20 av dem.
Jag tänker inte sitta här i två timmar, fortsätt.
- Så jag ska använda den? - Den det står "schampoo" på.
- Kommer det att gå bra? - Självklart.
Mina fötter har aldrig blivit så ompysslade.
Ät lunch, Marcelle. Allt går bra.
Följer det med en kjol med dem?
Det är stödstrumpor. Om jag inte har på mig dem-
-så stoppar blodflödet och jag svimmar.
Jag tänker inte sätta på dig strumpbyxor.
Då har vi ett problem.
Eftersom jag inte tänker göra det måste vi...
Vi måste ta reda på om... Marcelle!
Hon kanske kan komma tillbaka...
Och göra det själv.
Hon vet ju hur man gör eftersom hon är tjej.
Jag vet inte ens varför vi pratar om det här.
Även för dig skulle det vara bättre att svimma...
Du måste stå upp för dig själv och säga att vi inte tänker göra det.
Vad är problemet med strumporna, du har ju en ring i örat.
Sluta vara så fräck, okej?
Verkar som att du har erfarenhet...
Inte? Du har inte tänkt på att-
starta en salong eller nåt?
Okej. Färdigt.
Vad är handskarna till för?
Vi väntar lite med det.
Du är inte redo.
Nej. Han är inte redo.
Vad betyder det, Marcelle?
- Vad är det? - Vi ska förklara.
Marcelle, vi måste prata...
Det är ett problem med utbildningen.
Det handlar inte om det. Jag gör inte sånt.
Jag tömmer inte en främlings rumpa.
Jag tömmer inte ens vänners rumpor.
Jag brukar inte tömma rumpor.
Det är en principsak.
Kan vi prata om det senare? När jag har slutat äta?
Nej.
Det är ingen idé. Det räcker.
Det är konstigt, jag gillar det inte.
Jag sa inget om strumporna. Det tärde på mig.
Jag kompromissar, gör det du med, tack.
- Jag är färdig med rumptömmandet. - Jag förstår.
Det känns inte bra. Det räcker.
- Smaklig måltid. - Tack.
- Vackert, va? - Jag älskar det.
Stör jag er?
Är det en bio, eller?
- Jag försöker äta här. - Läget?
- Vet du vart jag kan köpa öl? - Kanske i ditt hår.
Vi hade två sexpack, tog du dem?
Jag vet inte, jag bryr mig inte.
Ta med dig din dammvippa och dra härifrån.
Kom, vi sticker.
Det är killen som jobbar för pappa.
"Killen" har ett namn.
Helvete.
- Vad? - Förlåt.
- Vad hände? - Inget.
- Är du säker? - Ja.
Jag masserar.
Det här är ju vansinnigt.
Har du roligt?
Du känner ju inget där nere!
Vad i helvete...
- Vad gör du? - Experimenterar.
Han bryr sig inte, han känner inget!
Sluta, du bränner honom.
Advokaten.
Det där är personligt, jag läser det senare.
Personliga mappen?
Okej.
Skräp.
Det finns dock något särskilt med henne.
Kan vi inte skapa en hormapp?
- Smaklig måltid. - Tack.
Snälla.
Förlåt.
Jag glömmer det hela tiden.
Förlåt.
Det är skönt.
Driss?
Kan du komma hit?
Hör du mig, Driss?
Kan du komma hit?
Driss.
Vad?
Klockan är nästan 9. Philippe väntar.
Redan? Jag tappade bort tiden.
- Det ser ut som en svinstia. - Gör kaffe till mig, jag kommer.
Babymonitorn, då? Du ska alltid ha med dig den.
Jag vill ha nutella! Ingen konstig sylt.
Jag kommer inte in där.
Inte ens du!
Jag tänker inte lassa in dig som en häst.
Den här, då?
Den passar mig inte.
- Vad menar du? - Jag måste se pragmatisk ut.
Pragmatisk?
Jävlar!
Helve....
Känns bra, va?
- Det gör den! - Så bra.
Det är nervöst.
Vi kör.
Det är grannen igen. Han parkerar alltid här.
Han tror att det är hans parkeringsplats.
Förändring kommer att ske.
- Läget, Patrick Swayze? - Va?
Vill du ha en kopp kaffe?
- Får jag se på den? - Vad i...
Kom hit.
Läs den här nu.
"Parkering ej tillåten".
- Högre, jag hör dig inte. - "Parkering ej tillåten".
- Läs slutet. - "Reserverad plats".
Kom ihåg det och dra härifrån.
Skynda dig.
Försvinn!
Vi öppnar på tisdag. Den ska säljas på kvällen.
Kan vi gå? Du har tittat på den i en timme.
Du måste ju flytta på dig någon gång.
Målningen uttrycker en överväldigande ro.
Såväl som våld.
Den är rörande.
Är röda fläckar på en vit bakgrund rörande?
Hur mycket kostar den?
30.000 euro, tror jag. Jag kan se efter.
Ja, gör det. Det låter överdrivet.
Du ska väl inte betala 30.000 euro för den skiten!
- Otroligt. - Man måste tro på det.
Någon blöder näsblod på en vit tavla och begär 30 000 euro för den?
Säg mig, varför tror du att folk intresseras av konst?
- Det är en bransch. - Nej.
Det är det enda man kan lämna kvar.
Skitsnack. Jag kan lämna kvar något för 500 spänn.
Jag kan lägga till lite extra blått, kostnadsfritt.
Sluta prata strunt. Ge mig en M&M.
Nej.
Ge mig en M&M.
Inga fötter, inget godis.
Jag skojar.
Det var ett skämt!
- Det var ett skämt! - Visst.
- Ett skämt... - Ett bra ett, eller hur?
Jätteroligt.
Det är en klassiker.
Inga fötter, inget godis.
Ge mig en.
- Det är så bra! - Ta det lugnt nu.
Kom igen!
Inga ben, Philippe.
Jag kan upprepa det igen för bruden.
Ursäkta, jag hade fel om priset.
- Det låter bra. - Ja.
Den kostar 41.500 euro.
Jag tar den.
Menar du det.
Hej, Philippe.
Hur är det med dig?
Du kallade hit mig, jag är här.
Jag lyssnar.
Vad är det som är så viktigt?
Jag "kallade inte hit" dig...
Kan du inte ana dig till det?
Vem är killen?
Alla är oroliga.
Yvonne sa till mig att han är instabil och brutal.
Han slog till en granne.
Philippe, du vet mycket väl att du måste vara försiktig.
Vem som helst kan inte bo hos dig.
Speciellt inte med tanke på ditt tillstånd...
I det här fallet...
Jag är inte säker på vem du har med att göra.
Fortsätt.
Jag har kontakter inom polisen.
Han är inte Al Capone...
Men inte heller moder Teresa.
Han har precis suttit inne för rån mot en juvelerare.
Om han ändå var kvalificerad...
Men jag har hört att han suger.
Du vet att killar från förorten inte visar barmhärtighet.
Det behövs inte sägas mer.
Tack.
Han ger mig ofta telefonen, vet du varför? Han glömmer.
Så du har rätt. Han känner inte empati för mig.
Men han är lång, stark, frisk och inte lika dum som du tror.
Så, med tanke på mitt "tillstånd"...
Jag bryr mig inte ett skit om vad han har gjort.
Som du vill.
Var det allt du ville säga?
Hej, Magalie.
- Har du en minut över? - Inte riktigt.
Jag vill bara visa dig nåt.
- Vad är det? - Bli inte sur.
- En minut, det är allt. - Okej.
- Så? - Jag har ett badkar.
Se.
- Fascinerande... - Ja.
- Så? - Jag tänkte...
Vi kan ta ett bad.
Det är stort. Det finns plats.
Jag har badsalt, duschgel...
Okej.
Varför inte?
Precis. Varför inte?
Kom igen.
- Börja ta av dig. - Jaså, du är stygg.
Det gillar jag.
Jag tar av mig. Inga problem.
Va?
Vart ska du?
Vi kom överens!
Vi måste inte ens använda saltet.
Vad kollar du på?
Jag blir alltid ängslig på morgonen, när posten kommer.
Som Apollinaire en gång sa...
Jag citerar...
'"Jag blir desperat när jag inte hör något från dig."
Vänta.
Du går för snabbt fram.
Jag var på; "Som Apollinaire en gång sa..."
"Jag blir desperat när jag inte hör något från dig."
Du kanske inte förstår, men det är en intim stund.
- Nej, jag förstår inte. - Ge tillbaka den.
Jag sätter på den om du inte förklarar.
Det finns inget att förklara.
Han skickar brev.
Brev?
- Till vem? - Mest till kvinnor.
Vem? Berätta.
Särskilt en, Eleonore.
Vem är Eleonore? Jag har aldrig sett henne.
Varför inte?
Det är så epistolära förhållanden fungerar.
Det betyder att de skriver brev,-
-de kommunicerar bara via mejl.
Jag förstår det, jag är inte dum.
Är det de blå bokstäverna?
Vilken förförare.
Han "epistolärerar" som en chef.
Du, då?
Har du ingen?
Inte Albert, trädgårdsmästaren?
- Verkligen inte. - Kom igen, jag har märkt det.
Han ler alltid åt dig.
Har jag rätt?
- Har jag rätt eller inte? - Sluta nu, det är löjligt.
Så, fick han något?
- Vad pratar du om? - Planterade han sin gurka?
Va?
- Jag kan inte förstå att.. - Albert, Albert...
- Snart. - Nej!
Snart, tro mig.
Fan.
Hej...
Är allt som det ska?
Vill du ha musik?
Ta det lugnt.
Var lugn, Philippe.
Philippe. Philippe.
Försök att slappna av.
Andas långsamt.
Hör du mig?
Långsamt.
Du kommer att bli bra.
Jag behöver luft.
Luft!
Frisk luft är skönt.
- Vad är klockan? - 4 på morgonen.
Jag har inte varit i Paris så här dags på länge.
Vad hände?
Bieffekt av medicinerna.
Läkarna kallar dem för "spöksmärtor".
Det är snarare som att bli nedslängd i en varm stekpanna.
Jag känner inget, men det gör fortfarande ont.
Det måste finnas något som lindrar.
Ja. Det här lindrar.
Alla är vi lite sjuka när det kommer till det här...
Jag kanske är mer sjuk än du.
Jag tänkte förresten fråga dig. Om damerna...
Kan du...? Hur fungerar det?
Jag måste anpassa mig.
Men... Kan du göra det eller inte?
Jag känner inget från halsen och nedåt, om du inte visste det.
Så du kan inte.
Det är komplicerat.
Jag kan, men jag kan inte bestämma när.
Man kan finna njutning på andra sätt.
Jaså?
Du kan inte föreställa dig.
Det kan jag inte. Vad menar du?
Öronen, till exempel.
Vad är det med öronen?
Det är ett känsligt, erogent område.
Så du får dina öron slickade?
Det hade jag aldrig tänkt på.
Philippe.
- Rök, det hjälper. - Vad är det för skit?
Kom igen, det kan inte bli värre.
Ta ett bloss.
Kom igen, hårdare.
Okej, vi delar.
Mer.
- Lite mer. - Det räcker för ikväll.
Förlåt att jag tar upp det igen, men jag är nyfiken på örongrejen.
Så om du har röda öron så är du upphetsad?
Ja.
Ibland vaknar jag med hårda örsnibbar.
Båda?
Jag träffade min fru Alice när vi studerade. Vi var 20.
Hon var lång och elegant.
Lekfulla, klara ögon.
Jag såg bilder. Den blonda, va?
Inte illa.
Vi hade det fantastiskt tillsammans.
Jag önskar dig det samma.
Jag älskade henne så mycket.
Sedan blev hon gravid en gång, två gånger...
Hon fick fem missfall.
Läkarna gav henne en diagnos. Hon hade inte lång tid kvar.
Vi beslöt oss för att adoptera.
Herrn.
Ursäkta.
Ursäkta!
Ja.
Jag vill ha...
Jag vill ha en äppelkaka.
Men helt gräddad. Det var inte chokladkakan.
Den var kladdig på insidan...
Allt flöt runt. Det var konstigt.
Det är det "halvgräddad" betyder, herrn.
- Är det därför? - Ja.
Jag vill fortfarande ha en äppelkaka.
Jag har alltid gillat tävlingar.
Extremsporter, fart...
Att åka snabbare.
Det gjorde jag med skärmflygning.
Jag kunde se allt. Och andas.
Jag har alltid tänkt att jag är bra nog för att pissa på jorden.
Jag vill dricka något, jag är torr i munnen.
Det är en av bieffekterna när man röker gräs.
- Vilka är de andra? - De gör en hungrig.
Och pratsam.
En dag när det var dåligt väder skulle jag inte ha skärmflugit.
Men det gjorde du.
Kanske för att dela Alices smärta, hon skulle inte klara sig.
Det slutnade med två brutna ben i halsen.
Med bara mitt huvud kvar.
Smärtan fick mig inte att glömma.
Mitt största handikapp är inte att sitta i rullstol.
Det är att vara utan henne.
Vad säger läkarna?
Med dagens vetenskap kan de hålla mig vid liv tills jag är 70.
Med massage och medicinering.
Det är dyrt, men jag är en rik tetraplegiker.
Jag skulle ha skjutit mig själv.
Man kan inte ens göra det när man är förlamad.
Jävlar. Det har du rätt i.
Det är tufft.
Vilken dag är vi på idag?
Jag vet inte, åttonde eller nionde...
Så det är officiellt!
- Vad? - Du klarade det.
Din prova på-tid är över.
- Så jag är anställd? - Naturligtvis.
- Kan jag räkna med dig? - Ja.
Bra.
Ge mig då "Fabergé"-ägget tillbaka.
Det är en gåva från Alice.
Hon gav mig ett varenda år. Jag har 25 stycken.
De är viktiga för mig.
Jag vet inte, vad...
Jag gjorde det inte.
Vad för sorts ägg är det?
Nina.
- Vad gör du här? - Skynda dig, in i bilen.
Sätt på dig bältet.
Hur mår du?
Hur går det i skolan?
Varför svarar du inte på sms?
Jag har varit upptagen.
Vem pratade du med i telefon?
En polis, han ville prata med mama.
Jag låtsades vara henne och sa att någon skulle hämta honom.
Fann du mitt ägg?
Fann du det eller inte?
Jag bryr mig inte om ditt ägg, jag fann det ändå inte.
Vad sa du åt dem?
Inget. Jag hade inget att säga.
Jag hade bara 30 gram. De kunde inte göra något.
De häktade mig men släppte mig sedan.
Vill du ha en smörgås?
- Jag tänker inte sätta mig. - Ta det lugnt.
- Släpp mig! - Vem skjutsar hem dig?
Vem skjutsar hem dig?
- Försvinn. - Det är inte din ensak.
Försvinn!
Hennes glansiga ögon är snidade i mineraler...
Och i den här märkliga och symboliska karaktären...
"Och i den här märkliga"
"och symboliska"
- "karaktären". - Hur tråkigt låter inte det?
"Där ängeln sammansvetsas med den antika sfinxen."
Jag vet aldrig om "sfinx" stavas med I eller Y?
Jag är så uttråkad.
Med ett "I".
Måste du verkligen gå igenom all skit?
Sfinx, tusenskönor, änglar...
Skulle du vilja att en kille kallade dig för det?
Några använder ju en enklare metod.
Vad står det härnäst?
Hur ser Eleonore ut?
Jag vet inte, jag bryr mig inte.
Det är intellektuellt. Emotionellt.
Det kommer före det fysiska förhållandet.
Intellektuell, visst, men tänk om hon ser ut som en hund?
Då har man ett intellektuellt förhållande med en hund.
Mycket elegant.
Ja.
Vad mer.
Bravo.
Hur länge har det pågått?
Han är en sån skitstövel.
Sex månader.
Och du har aldrig sett henne?
Hon kanske är jätteful. Eller fet.
Eller funktionshindrad.
Du borde lägga till det: "Förresten, hur mycket väger du?"
Skriv det.
Tack så mycket för ditt goda råd, Driss.
Nu går vi tillbaka till den.
Vart var jag?
Det var en sfinx som åt tusenskönor och sprang på åkrarna.
Vi ska se...
"Märklig och symbolisk karaktär".
Och den här märkliga och symboliska karaktären...
Du måste ringa henne.
Där ängeln sammansvetsas med den antika sfinxen...
Ring henne.
Sluta, Driss. Jag är bättre på att skriva.
Otroligt.
Okej, men jag ska leta efter hennes telefonnummer.
Hallå!
Hon bor uppe i norr. Det är ingen bra idé.
Lämna kuvertet här.
Välj aldrig en från norra Frankrike. Tjejerna ser ut som skit där.
Ge tillbaka kuvertet.
Hon skrev ner sitt nummer. Hon vill att du ska ringa henne.
Snälla. Lägg ner det.
Vad tror du att det betyder? Det betyder "Ring mig".
"Jag vill slicka dina örsnibbar".
- Självklart, Philippe. - Du ska väl inte ringa henne?
Hon bryr sig inte ett skit om poesi. Sex månaders poesi...
Han är galen.
- Jag tänker inte prata. - Hon har nog en konstig accent.
Accenter från norra Frankrike suger.
Lägg ner telefonen!
Hon vill ha en del av Philippe. Det kommer hon att få.
Hallå.
Fin röst, bra början.
Hallå...
- Nej.
Improvisera med tusenskönor och sånt.
Eleonore?
Det är Philippe.
Jag...
Jag ringer för att jag verkligen ville höra din röst.
Och än så länge har jag redan blivit glad av ditt "hej".
Vänta. Jag hämtar henne.
Sluta med dina komplicerade meningar.
- Hallå. - Eleonore. Det är Philippe.
Philippe?
Jag ville skriva ett brev...
Jag tänkte att; Varför bara inte ringa dig.
Glöm inte att fråga om hennes vikt.
- Ursäkta? - Inget.
Jag sörjer.
Jag vill gråta.
Jag är rädd. Herren, ge mig frid...
Precis, så är det!
Jag vill inte pressa dig.
- Kul att du älskarRimbaud. - Ursäkta.
- Jag stod först i kö. - Eleonore.
Det är jag glad för.
Ja, det är jag.
- Han kan inte stoppas. - Jag sänder dig kyssar.
Alla kysser varandra, slickar i öronen och sånt.
Bra. Så vad tänker du på?
Goda nyheter och dåliga nyheter.
- Vad är det goda? - 53 kg.
53 kg? Det är riktigt bra.
Om hon inte är 1 meter lång.
Däremot...
Hon vill ha en bild.
- Och? - Kom igen.
God kväll. Får jag se era biljetter?
- God kväll. - Det är där borta.
- Perfekt. - Ha en bra kväll.
- God kväll på dig med. - Vi är här om du letar efter oss...
Vi kommer inte flytta på oss. Speciellt inte han.
Vänta... Vad tror du att kvinnor vill ha?
Jag vet inte.
En charmig, elegant man...
Skoja inte. De vill ha pengar. Säkerhet.
Fråga honom.
Och det har du.
Jag hoppas ju att jag har något mer än bankkontot.
Hon har läst dina dikter i ett halvår. Hon gillar det.
Oroa dig inte.
Hon bryr sig inte om rullstolen, det är jag säker på.
Det stämmer.
Män från norra Frankrike dricker så mycket att de slår sina fruar.
Det riskerar hon inte med dig.
Idiot.
Det är väl positivt tänkande?
Visst, visst.
Fotot är ett bra test.
Om hon skickar ett på sig är det ett bra tecken.
Du kan skicka en bild på dig med rullstolen, men diskret.
Du behöver ju inte skicka ett hjälporganisationsfoto...
Där du dreglar...
Och ser ut som skit.
Okej.
Han har ett problem.
Ett stort sådant.
Tyst själv.
Han är ett träd...
Ett sjungande träd.
På tyska?
Sluta hyscha!
Det är i alla fall på tyska.
Som att det inte räckte.
Du är galen.
Herregud.
- Hur lång är den? - Fyra timmar.
Helvete.
Du såg jävligt bra ut förr.
Vilken?
Den här.
Den här också... Jag gillar den.
Rullstolen är inte uppenbar.
Men man kan se det, och du ser bra ut.
- Ska vi göra det här? - Jag vet inte?
Hade du inte roligt i telefon?
Det hade jag.
Är det allt?
- Jag hade jävligt roligt. - Och?
Vi ska skicka den förbannade bilden.
Precis. Vi gör det!
Ge mig en cigarett.
Knackar du aldrig?
Målar du?
- Ja, gå härifrån! - Du skojar.
Haha, målar. Lärde du dig att läsa också?
Jag sa att du skulle gå härifrån!
Slår du mig annars? Är det så kvinnor behandlas i ditt land?
Du är galen. Dra åt helvete!
- Jag går när jag vill! - Visst.
- Jag tänker gå nu. - Gå.
Helvete.
Byt ut den bilden mot den.
Posta den själv, och var diskret.
Som du vill.
Kasta den andra bilden.
Jag blir galen.
Hon gör mig galen.
- Vad är på tok? - Din dotter.
- Jag målade... - Du gjorde vad?
Struntsamma. Jag ville berätta för dig...
Hon måste lugna ner sig, annars slår jag till henne.
- Ta det lite lugnt nu. - Nej, jag tänker inte ta det lugnt.
Är inte jag dina armar och ben?
Ja.
Jag vill vara dina händer också. Så att hon får vad hon förtjänar.
Eftersom du bara kan köra över henne med rullstolen.
Driss, tycker du inte att du överdriver.
Yvonne...
Tja...
Hon kan behöva en lätt förmaning.
En lätt?
Hon är 16 och klär sig och sminkar sig skandalöst.
Hon hånglar också med den jobbiga killen i hela huset.
Men det är inte min ensak. Det är hennes utbildning.
Det jag har ett problem med är hur hon förnedrar alla.
Hur hon pratar till mig. Till dig!
Vad är vi? Slavar?
Jag ska lära henne en läxa om du låter mig göra det.
Okej, jag förstår. Låt mig ta hand om det.
Ta hand om mig snabbt.
Jag kommer krossa något...
Målar han? Vad?
Ingen aning.
Upp med dig, Philippe.
Passar dig som handen i handsken.
Visst.
Du måste respektera mina anställda. Förstår du det?
Jag tror inte att hon gör det. Var sträng.
Förresten vill jag inte se den där killen här längre.
- Jag fattar! Lämna mig ifred. - Jag tänker inte lämna dig ifred.
Måste jag köra över dig med rullstolen för att du ska lyda?
Sådär ja. Nu kommer vi någonvart.
- Gjorde du den? - Ja.
Jag älskar den.
Jag säger inte att jag skulle hänga upp den på väggen...
Men den är...
Hur mycket tror du att vi får för den?
Vi får se.
Vi får se mer eller mindre.
Den är...
- Vad i helvete? - Vad?
- Jag tänkte inte använda tungan. - Du är ju efterbliven.
Kan du inte åka fortare? Jag kan inte springa så här.
- Jag åker i maxhastighet. - Det är för långsamt.
14 km/h.
Är 14 km/h bra?
Är det det bästa? Kan vi inte få mer?
- Det är max. - Det får duga.
Ja...
Nej, nej.
Håll dig till örat.
Där.
- Hejdå. - Hej då.
Hej, Yvonne.
Nej, han kan inte höra mig.
Yvonne, tro mig.
Okej.
Vi kommer hem halv 9.
Ja, vi kommer hem i tid.
- Flippar hon ut? - Ja.
Det är din födelsedagsöverraskning igen.
Det är en halvtimme tidigare.
Hon blir stressad varje år.
Hon bjuder över hela familjen, så är det varje år.
De kommer mest för att se om jag lever.
Kollar bara.
Och jag låtsas vara överraskad.
Alla gör sitt bästa.
Men i slutändan är vi alla uttråkade.
Ursäkta.
Har du något emot att byta säte? Jag bokade det här.
Det har jag faktiskt.
Tro mig, du kommer att göra det.
Kom igen! Hoppa bara en stol åt vänster.
Så där.
Snällt av dig.
Du ser ut som en annan man i kostym.
Den ser bra ut.
Du ser ut som Barack Obama.
Jaså?
Hon är intresserad av mig.
Barack Obama. Hur coolt är inte det.
Som att någon skulle kalla dig för... Mitt Romney till exempel.
Raffarin.
Eller George Bush.
Vad gör du? Du kommer att missa konserten.
Lämna mig ifred.
- Har du mens eller nåt? - Gå ut härifrån.
Vad är det?
Elisa.
- Lämna mig ifred, för fan. - Vad har du tagit?
Vad gjorde du?
- Vart fann du det här? - I Yvonnes väska.
Imodium?
Vad hade du planerat?
Självmord?
- Du kommer inte bajsa på ett tag. - Gå ut!
Tog du Ibuprofen också?
Du kommer att dö! Det är farligt!
Vad ska vi göra? Ringa 112?
Varför skulle du göra det?
Det är Bastien.
- Vad är det med han? - Han dumpade mig.
Han kallade mig slampa, han bryr sig inte om mig.
Det är inte okej.
Ingen skulle ändå bry sig om jag dog.
Sluta säg så. Kom till festen.
Kan inte du gå och träffa honom?
Prata med honom?
- Med vem? - Bastien. Jag betalar.
Vad menar du? Du har tappat förståndet.
Tror du att jag har tid med barns krossade hjärtan?
- Snälla. - Prata med Bastien?
Betala mig?
Vem tror du att du pratar med?
Snälla, Driss.
Hur mycket?
Du är dum.
Det är något. Det har en särskild charm.
Men 11.000 euro för en okänd konstnär är mycket.
Hmm...
Om jag inte köper den så är den värd tredubbelt så mycket nästa år.
Du kommer säga; "Vad var det jag sa".
Har jag rätt?
Hmm.
- Han har ett galleri i London? - Berlin.
Berlin?
Det är...
Jag vet inte...
11.000 euro är mycket.
Kom igen, ge mig nåt. Har hon någon?
Ja. Fred.
Vad är det med Fred?
De har varit tillsammans i åratal.
Men det är av och på, det är mycket spänt.
Det går inte så bra just nu.
- Kanske på grund av mig. - Ja.
- Har hon sagt nåt om mig? - Nej.
Självklart har hon gjort det.
Lite.
Jag visste det! Hon är intresserad av mig!
Va, driver du med mig?
- Nej. - Skratta så mycket du vill.
En dag kommer Magalie ligga i min säng.
Håll hoppet uppe.
Ta det lugnt med förrätten, med tanke på magproblemen...
Jag är ingen läkare, men om man tar Imodium är något fel.
Ursäkta.
Kan jag be er om en tjänst?
Ett litet stycke för min skull?
Nej, Philippe! Vi tog det lugnt.
Ja.
Vivaldi, de fyra årstiderna.
Du kommer att gilla den.
Den, då? Säg inte att du inte känner något.
Nej. Ingenting.
Inte ett smack.
Det är inte musik för mig om man inte kan dansa.
Vi provar något annat.
Ja. Jag känner till den här.
Det är från en reklam!
För kaffe, va?
Jag lämnar er nu.
Jag är väntad av kungen på slottet.
Jag eskorterar musikerna.
Kom.
Jag är en modig och god riddare.
Det är läskigt...
Den handlar om nakna killar...
De springer nakna på åkrarna.
Och fnittrar...
Okej, okej...
Bach var en tuffing.
Han fick nog alla brudar.
Det är 1700-talets Barry White.
Jag känner till den här.
Det gör alla.
Självklart.
"Du har kommit till Paris arbetsförmedling."
"Alla telefonlinjer är upptagna."
"Väntningstiden är: 2 år."
Är det inte Tom och Jerry?
Tom och Jerry...
Vilken idiot.
Hjälp!
Nu är det min tur. Nu lyssnar vi på min musik.
"Earth, Wind & Fire". Jag har berättat om dem. Så bra!
Det är något helt annat.
Det är verkligen något helt annat.
Har jag rätt?
Driss.
- Driss. - Jag hör dig inte.
Kom igen, dansa för Philippes födelsedag.
Kom igen. För Philippe.
Där.
Så...
Jag har ju inte gett dig min present,-
-och den kom imorse.
Jag ville inte förstöra festen, om hon var ful eller så.
Man vet aldrig. Men hon svarade i alla fall.
God natt!
Okej, jag öppnar det...
Så?
Hon ser inte alls ut som en hund.
Jävlar...
Den enda tjejen från norr med alla tänderna kvar.
Det är en lapp med.
"Jag kommer till Paris nästa vecka, jag väntar på ditt samtal..."
Du vet vad "..." betyder, va?
Vad betyder det?
- Är det bra? - Självklart, hon vill ha dig.
En punkt, två, tre, hon vill ha dig.
Hon vill ha mig...
Känns bra, va?
- Jag kommer inte kunna sova. - Jo då.
Jag lägger bilden här.
Hon tittar på dig när du sover.
Så.
God natt, Philippe.
Sov sött.
Vi provar hatten igen.
- Inte illa. - Nej.
Nej. Han ser ut som en sotare.
Han kan inte ha för klassiska kläder på sig.
- Vad var det jag just sa? - Så det är för klassiskt.
Glöm hatten.
Vardaglig eller uppklädd?
Det är något med den.
Den fungerar.
- Den här, då? - Sluta skratta.
- Nu går vi till stallet... - Kom igen.
Yvonne skjutsar dit mig. Jag åker dit ensam.
- Jaså? - Det är ingen fara.
Jag klarar det.
Okej.
Jag tror att jag flippar ut.
Oroa dig inte, det märks inte.
4, A, X, C minus B.
Minus B?
Jag tog 20, inte B...
Hej där.
Ta en promenad, du med lustigt hår.
- Minns du mig, Bastien? - Ja.
- Jaså? - Vad är det?
Jag hörde vad du sa till Elisa. Det var inte snällt.
- Jag har inte sagt nåt. - Håll käft.
Var en man och be om ursäkt.
- Förlåt. - Släpp mig.
- Inte till mig, till henne! - Okej, till henne.
Och du ska ge henne croissanter varje morgon.
- Med eller utan smör? - Va?
- Med eller utan smör? - Skitsamma, jag bryr mig inte.
Gör som du vill, men gör det rätt.
- Var snäll. - Jag ska vara det.
Gå nu. Gå!
Och vårda ditt hår. Sätt i ett hårspänne eller nåt.
Vad är klockan?
Kvart i 5.
Borde jag strunta i hatten?
Ja. Det blir bättre.
Vad är klockan?
16:46 eller 16:47. Tiden går inte så fort.
Jag vill ha en whisky.
Ja.
Tack.
En till.
Jag vet inte om det är en bra idé.
Ta en dubbel.
En dubbel whisky, tack.
- Hallå. - Hej, Driss.
Vad gör du nu? Är du upptagen?
Jag tränar. Hur är det?
Vill du inte åka iväg lite?
Inga frågor?
Nej. Inga frågor.
- Vill du åka iväg? - Ja.
Vart ska vi?
Ta lite luft.
Jag kommer dit efter att jag har duschat.
Vi åker. Ta hatten.
- Men klockan är inte ens 6. - Vi åker.
- God kväll. - God kväll.
Ge honom lite champagne. Det lugnar ner honom.
- Jag är inte stressad. - Inte? - Nej.
Är det bara oss?
Kom inte de andra? Det är bara vi.
Jag är lite nervös.
Varför?
Jag vet inte.
Vi vet båda att du inte har mest tur.
Olyckan...
Rullstolen, din fru.
Det är Kennedy-läskigt.
- Miss. - Ja?
Kan du ge honom paketet?
Tack.
Varför?
Vad är det?
Du är värd det i konstbranschen. Jag fick 11.000 för din målning.
Du borde inte sluta, du har talang.
Jag visste att det var en bra deal.
Det var en instinkt.
Med musiken och allt... Allt smälte samman...
Och sedan en uppenbarelse! Jag såg ett ljus.
Var lite ödmjuk, va?
11.000 euro, kan du fatta det?
Vad var det?
Inget. Bara ett hål i kabinen.
Philippe, säg om något är på tok.
Det var roligt att lära känna dig.
Nej, jag gillar inte såna skämt.
Du är van vid drama, det är inte jag.
Man måste vara galen för att göra det.
Lite.
Jag ska säga dig något, Philippe.
- Du är sinnessjuk. - Jaså? Det visste jag inte.
- Gör i ordning Driss nu. - Visst.
I dina drömmar. Jag tänker inte göra det.
Jag väntar på dig där borta.
Jag tar bilder... "Gör i ordning Driss...".
Hur ska du ta bilder?
Skratta, du. Jag tänker inte göra det.
- Jag vill inte längre. - Vänta.
- Ta av den. - Vänta, vänta.
Jag måste ändå inte.
Vänta, vad är det som händer?
Är det något fel?
Helvete.
Jävlar.
Varför flyger den upp?
Vad är det som händer?
Herregud.
Du, Driss!
Slappna av, för Guds skull.
Jag är avslappnad, kan vi landa nu?
Jag har sett allt. Det räcker nu.
Vad i helvete?
Vad händer nu?
Kom igen, Driss.
Lyssna på det här.
Vart kan man finna en förlamad person?
Vart kan man... Jag vet inte.
Där man lämnade honom.
Hemskt.
Du är hemsk.
Driss, någon är här för att träffa dig.
Vad gör du här?
Varför dolde du det?
Svara på frågan. Hur hittade du mig?
Arbetsförmedlingen skickade det. Adressen står med där.
- Och vad är det? - Inget.
- Vad gjorde du? - Jag ramlade av sparkcykeln.
- Från din sparkcykel? - Ja.
Skitsnack. Upp med dig.
Den här vägen.
Jävlar.
Är det ditt rum?
- Säg vad som hände. - Inget.
- Säg. - Inte din ensak.
Inte? Du gömmer dig här men det är inte min ensak?
Vi var bara fyra och de slog oss. Men vi ska hämnas.
Du ska inte hämnas på någon. Vet mamma om det?
Nej.
- Oroa dig inte, det är ordnat. - Du har inget ordnat.
- Du är en idiot. - Visst.
Stanna här och rör inget.
- Får jag lägga mig ner? - Du rör inget!
Okej, jag fattar.
Idiot...
Jag säger ju att han är med mig.
Sluta gråta, Nina.
Han är inte skadad, det är bara en skråma.
Han mår bra.
Ta det lugnt, Nina. Ingen ska bli dödad.
Det är bara ord.
Jag kan inte ta hand om honom. Jag jobbar.
Nej, berätta inte för henne.
Gråt på ditt rum om du vill, men berätta inte.
Det är nog dags att gå till sängs.
Jag ska stanna uppe lite.
Sätt dig ner.
Vad tycker du om den kvinnan?
- Hon är snygg? - Vad mer?
Kan vi gå upp nu, jag har något att ta hand om...
Jag föreställer mig att hon ställer sig upp...
och vänder sig om...
Så att jag äntligen får se hennes ansikte.
Pojken ser ut som dig.
- Adama? - Ja.
Jag såg honom förut.
Om jag hade sett honom på gatan,-
-så hade jag sett att han var din bror.
Konstigt.
Varför?
För att han inte är min bror.
Jaså?
Det är komplicerat.
Är han din bror eller inte?
Okej, jag fattar.
Då åker vi.
Mina föräldrar...
De är inte mina föräldrar.
De är min morbror och moster.
De kom för att hämta mig i Senegal när jag var 8.
De kunde inte få barn, så de åkte till en bror som hade många.
De tog den äldre.
Jag.
Jag kallades för Bakary.
Det är mitt riktiga namn.
Men det fanns flera Bakarys där så de kallade mig för Idriss...
Det blev sedan Driss.
Sedan, då?
Sedan blev plötsligt min mamma, jag menar min moster...
Hon blev gravid två gånger.
Sedan dog min morbror.
Och sedan kom det andra barn.
Jag sa ju att det är komplicerat.
Tycker du inte att Adama behöver en lätt förmaning?
Han kom för att hämta dig, va?
Driss.
Jag tror att det är slutet.
Du tänkte ändå inte ta hand om en man i rullstol hela livet.
Eftersom du har jobbat bra kommer du få arbetslöshetsersättning.
Nu räcker det.
Vi åker.
Kom igen.
Ja.
Vassary Bakary. Bakary Vassary.
Det är vackert.
Mycket poetiskt.
Det har en allitteration.
- Vet du vad en allitteration är? - Nej.
- God morgon. - God Morgon, Bastien.
Vi ska äta brunch imorgon. Kan du ta med några fler...
Självklart.
- Hej då, Yvonne. - Du glömde väl inte godsakerna.
Nej.
- Bra, tack. - Hälsa Elisa.
Ses imorgon.
Bastien, min vän. Läget?
Så det är sant.
- Du ska sluta. - Ja.
Jag har ditt nummer, jag ringer snart.
- Det blir tufft för dig. - Det är synd.
Du vet att jag får ditt rum? Mitt rum har problem med vattnet.
Jag kanske stannar, då.
Vi skulle vara tvungna att värma oss i sängen.
Det blir lite för litet. Jag är inte ensam.
Här är hon.
- Det här är Frederique. - Hej.
Hej.
Jag fattar...
- Va? - Jag förstår, det är din...
Så det är därför...
Ja.
Tja.
Jag ska inte kyssa dig, då.
Jag skulle vara sugen på en trekant, vet du.
Det skulle jag gå med på.
Inte nu, men jag kan komma tillbaka.
- Jag kommer tillbaka. - Jag skojar.
Visst...
Ses.
Mr. Michel Saloudy.
Ha på dig den jämt!
Är du arg för det med Magalie?
Nej. Snygg...
Snygg, men...
Ingen har sagt nej till det förut.
Kyss?
Ja. Visst.
Yvonne.
Du är bra...
Vi ses.
Yvonne.
Vänta.
Vi behöver inte den längre.
Hej då.
Akta foten.
Kom.
Vänta.
Vad är ditt bankkonto?
Okej.
Ursäkta.
Kan du flytta på din bil? Du får inte parkera här.
Det står där borta.
- Jag flyttar på mig. - Tack.
Jag ringer upp dig.
Varför bryr du dig? Vi kör ju inte ens.
Det är en principsak.
Gå i förväg.
Vänta på mig där borta.
Vad gör du?
Jag kommer.
Jag kan ställa in min träff.
Självklart inte. Varför skulle du?
Ha det roligt. Allt går bra.
Yvonne? Jag är redo.
Bra. Jag kommer snart.
Allt är färdigt.
Du måste bara servera.
Ring mig om något händer.
- Ring mig, okej? - Ja.
Jag ska servera dig maten om du är redo.
Ta av dig rocken, det känns som att jag ligger på mentalsjukhus.
- Okej. - Har du en cigarett?
Nej, jag röker inte. Inte längre.
Jag har nyligen slutat...
Det borde du också göra.
Även om du inte tränar eller nåt...
Så är det bättre för dina lungor och andning.
Du tänker inte äta.
Vad i helvete!
Kom igen. Var försiktig.
Förlåt.
- God morgon. - Vad?
Det är personen du efterfrågade...
För huvudmassagen. Det är Mr. Jacquet.
God morgon.
Ut härifrån!
Lämna mig ifred.
Gå!
- Är det mitt fel? - Nej.
Han vaknade på fel sida.
"Vaknade på..." Idiot.
Idiot.
Driss Vassary?
- Ja. - Det är din tur.
Du har bara haft ditt körkort i en månad.
Ja, men jag har kört längre.
Jag har kört privat, inte på vägarna.
Parkeringsplatser...
Jag är en bra förare.
Jag har läst i din mapp.
På den personliga utvärderingen skrev du bara ett ord: Pragmatisk.
Ja.
Det är viktigt.
Du glömde nämna en annan viktig aspekt i vårt företag.
Gjorde jag?
Du kunde ha tagit dig tid att läsa.
Det där var 12 stavelser.
Ursäkta?
Du-kunde-ha-tagit-dig-tid att-läsa.
12 stavelser.
- Det var inte med mening. - Er slogan är "Alltid i tid".
Så det var därför ni använde Dali's klockor...
Lite konstnärligt.
Kanske...
- Gillar du målningar? - Ja, det gör jag.
- Jag gillar Goya. - Hon är okej.
Hon sjöng inte mycket sedan Pandi-Panda.
Ja.
Jag kommer.
Jag är på väg.
- Mår du bra? - Ja.
Låt mig vara.
Behöver du vatten? En våt handduk?
Gå ut härifrån.
- Jag menar, jag kan... - Låt mig vara.
Så.
- Tack. - Var så god.
- Ha en bra helg. - Du med.
- Vad är det? - Han mår inte bra.
- Vart är han nu? - Han var i trädgården förut.
Okej.
Så...
Vad är det?
Vad är grejen med skägget?
Freud?
Abraham Lincoln? En gammal snubbe i alla fall.
Victor Hugo.
Du behöver rakas. Ta hand om dig själv.
Det var på tiden att jag kom.
Jag kommer snart.
Nu, då?
Låt mig bestämma.
Gillar du inte det?
Ett skarpt snitt skulle hjälpa mig.
Roligt att se att du mår bättre.
Jag gjorde mitt bästa. Öppna ögonen.
Åh, gud.
Det är hemskt.
- Det ser hemskt ut. - Nej! Det ser bra ut.
Nej.
Kolla..
Skinnjacka, utan ärmar.
En Village People-keps.
Jag vet! José Bové.
Du ser exakt ut som honom.
Konstig. En ortodox präst eller nåt.
- Påven. - Precis, påven.
Kom igen.
Han är galen.
Vad gör du?
- Jag är rädd. - Nej, det blir fantastiskt.
Jag ser ut som min farfar.
Jaså?
Mustaschen gör mig upphetsad. Vad är det som händer med mig?
- Okej, jag rakar bort resten. - Tack.
Okej.
Nej. Snälla.
Nej.
Nein!
- Nein menar du. - Det är inte okej för mig.
Åh, Philippe.
Så jag är din leksak nu.
Du är mentalsjuk, du behöver hjälp.
Känns det inte som att vi invaderar länder nu?
Okej, vi börjar komma någonvart...
Raka bara bort resten.
Tycker du att det är roligt?
Ja. Jag tänker på förlamade nazister.
Hur skulle de göra nazisttecknet?
Nu har du haft ditt roliga. Raka bort det.
Heil.
- Hej. - Hej.
Vassary. Jag har en reservering vid bord 1.
- Ja. Vassary. - Följ efter mig.
- Här borta. - Tack.
Tack.
Så, Philippe.
Jag tänker inte stanna och äta lunch.
- Varför? - Jag ska inte lämna dig ensam.
Du råkar ha en dejt.
En dejt?
Vad menar du?
Flippa inte ut. Det kommer att gå bra.
Vad i...
Den här gången kan du inte fly.
Förresten...
Jag tog god tid på mig, men jag fann det.
Hälsa henne.
Driss.
Vad är det som händer?
Hej, Philippe.
Philippe Pozzo Di Borgo bor nu i Morocco. Han är gift och har två döttrar.
Abdel Sellou äger ett företag. Han är gift och har tre barn.
Philippe och Abdel fortsatte vara goda vänner.
Översatt av Caliente.