Sådan, min tøs. Sådan, ja.
God hest.
God hest!
Det er da vist en stædig krabat, hvad?
Kom her med dig.
Kom nu, min ven.
Så, så. Tag den med ro.
Tag den med ro, min ven. Sådan, ja.
Rolig. - Dét kalder jeg en prægtig hest.
Næ, Ted, den er halvt fuldblods. Uduelig som arbejdshest.
Men den der...
Den er der gods i.
Men se den engang, Si. Se lige det dyr.
Dit fæ. Du har brug for en, der kan pløje marken.
Ja, men ham der er noget for sig.
Mine damer og herrer, fald til ro.
Heste til højre, mænd med penge på lommen til venstre.
En perfekt blanding.
Er Fred Goddard her? - Her.
Godt. Du har mere på lommen end i hovedet.
Dave Hill. - Her!
Skrid, din gnier.
Du er kommet her i 20 år uden at købe så meget som en flæskesvær!
Første nummer i dag er et prægtigt føl.
Smukkere skabning har jeg ikke set siden min kone på vores bryllupsdag.
Hvem vil have det flotte dyr?
En guinea. - En guinea.
Skulle De ikke have en pløjehest? - En guinea.
Ingen højere? - To guineas.
Tre. - Ted Narracott, det dyr er helt galt.
Si Easton, den slyngel, skal ikke vinde.
Fem guineas!
Seks! - Syv.
Den grådige satan tror, han kan købe alt og alle. Otte!
Læg dig nu ikke ud med herremanden. - 10 guineas.
Du har ikke råd. Nu går vi hjem og får en øl
11 guineas. Fra en, der kan måle sig med alle andre her i byen.
Hvem byder 12 guineas?
Det er dyrt for en arbejdshest. Lad herremanden få den.
Der er store og små dage. Hvad er dagen i dag?
Ingen højere?
Jeg vil ikke have den, far. Den er alt for springsk.
Skal vi sige 25?
Der fik han dig, Ted.
Alle tiders, Mr. N. De gav ham kamp til stregen.
30! 30 guineas!
30 guineas. 30 guineas.
Første gang.
Anden gang.
Solgt til Mr. Ted Narracott!
Hvad har du gjort, Ted?
Værsgo, Ted.
Sikke en krabat. Hvordan vil du sætte den i sving på en gård?
Jeg håber, du har huslejen, når jeg kommer efter den.
Du er et fjols, Ted. Rosie tilgiver dig aldrig.
Hvad nu? - Det er Mooneys hingst.
Du skulle købe en pløjehest. - Har du købt den?
Hvor meget gav du for den? Hvor meget, Ted Narracott?
Hvor meget jeg end ville, vil jeg ikke lyve for dig.
30 guineas. - 30 guineas?
Den er ikke engang ti værd. Din tosse! Hvad nu med huslejen?
Han er stærk, Rosie. Se, hvordan han knejser.
Den kan sgu da ikke trække noget.
Gå tilbage med den. Du må ned på knæ og trygle om at få pengene tilbage.
Nej, det må du ikke.
Vi kan ikke gå tilbage med ham, før vi har redet ham til.
Hvordan vil du skole den med det ben? - Jeg gør det.
Du har ikke forstand på heste, Albert. - Må jeg ikke nok, mor? Jeg kan godt.
Vi er pinedød nødt til at beholde ham.
Så får du en måned til at ride ham til. Ellers går jeg selv tilbage med ham.
Hvem var det andet fjols, du bød om kap med?
Lyons.
Vi mister alt.
Efter alt det, vi har været igennem, mister vi nu det hele.
Bare rolig, mor Jeg skal nok skole ham godt.
Ja, det vil jeg råde dig til. Kom så i sving.
Vi får se, om et barn kan rette op på den ulykke, din far har voldt familien.
Så, så.
Nå... Skal vi se at komme i gang?
Det er havre.
Det smager dejligt. For os er det det rene kød og sovs.
Kom nu.
Du savner garanteret din mor.
Her er du. Uden din mor for første gang.
Væk hjemmefra for første gang.
Men du er ikke alene, vel?
Næ... for jeg er her også.
Så, så. Det skal nok gå.
Du skal hedde Joey. Ikke?
Joey. Det er dig.
Og jeg hedder Albert.
Så, så. Nu er du min.
Du er min.
God hest. Sådan, ja.
Nu skal du blive her, Joey.
Bliv der. Sådan.
Sådan, ja. Flot.
Se ham lige, Albie. Han leger "to mand frem for en enke".
Gå nu tilbage med dig, Joey.
Sådan. Du kan godt.
Sådan. God hest.
Du skal blive her, hører du?
Sådan. God hest.
Sådan skal det være. God hest.
Flot.
Kald ham så hen til dig. Fløjt.
Kom så, Joey. Kom så.
Nu må du godt komme, Joey.
Han er vist ikke meget for dine ugler. - Det er noget, jeg har læst.
Sådan kaldte indianerne deres heste til sig.
Joey... når jeg fløjter, skal du komme, ikke?
Min far havde en hund, der blev siddende, når man kaldte.
Og så sneg den sig ind på en...
Han er ikke nogen hund. Han skal bare lige tygge på det.
Sikke I kan.
Albie!
Her er kun 15.
De får resten.
Jeg er i min fulde ret til at tage gården fra dig.
Jeg tror fuldt og fast på min ret. - De skal nok få dem.
Hvis du drak mindre øl og købte færre heste -
- kunne du måske se din herremand i øjnene.
De nok skal få pengene. Vi opdyrker den nederste mark.
Den nederste mark er fuld af sten.
Nej. Vi pløjer den.
Giv mig til efteråret. Så skal De nok få hele Deres tilgodehavende med renter.
Du har da ikke tænkt dig at pløje den med den der fornemme krikke?
Han kan godt.
Du får ikke seletøj på den hest, og du får den aldrig til at trække en plov -
- og jeg kan ikke vente på de penge. Vi skal snart i krig.
Jeg lover Dem, at den mark bliver pløjet.
Og så planter vi roer der.
Og så får De pengene ved høsttid.
Jeg trygler Dem.
Så lad gå.
Hvis den fine krikke pløjer den mark, får du henstand til oktober.
Hvad nu, hvis han ikke gør?
Jeg tager hesten, den dag den svigter.
Og så giver jeg din fars gård til ædruelige og ordentlige mandfolk.
Nej, det må De ikke.
Hov, hov, knægt. Er du også lakket til?
Ted Narracott, du er noteret.
Du får ikke seletøj på ham. - Han skal.
Du skræmmer ham. Han kan ikke pløje. - Det skal han!
Han kan ikke. Han er for ung. Han er ikke engang vænnet til sadlen!
Ted!
Rolig, rolig.
Jeg vidste, det ville ske. Ted, nej.
Nej!
Hvis han ikke vil have seletøj på, er han ikke en tøddel værd!
Far? - Flyt dig.
Far, stop!
Hvis du skyder den hest, har vi intet. Nej!
Du havde ret i det, du sagde, far. Han kan godt.
Du sagde til Lyons, at han ville pløje den mark, og det gør han. Vent og se.
Han skal vise dig. Vi skal vise dig.
Vi skal nok gøre det.
Slip.
Slip nu.
Gå ind i huset med dig.
Nogle dage gør man bedst i at glemme. Men ikke dagen i dag. Kom.
Hvordan har du det i dag, Joey?
Jeg ved ikke særlig meget om livet, men jeg ved dog -
- at der er store og små dage.
De fleste dage er små dage og betyder ikke meget for nogen.
Men dagen i dag...
Det er en stor dag. Det er vores store dag.
Det er koldt, så jeg tager jakken af.
Hvis du skal lide, skal jeg også.
Nu skal jeg lære dig at pløje.
Og du skal lære det. Er du med?
Så kan vi være sammen. Det er nemlig meningen, tror jeg.
Rolig.
Sådan... sådan. Kom så.
Kom så.
Så... rolig.
Se på mig, Joey. Se her.
Se.
Du skal bare stikke mulen igennem.
Sådan.
Ja, nemlig.
God hest. Sådan.
Alt for stor, stenet og tilgroet. En god pløjehest kunne ikke klare det alene.
Jeg ved, han kan klare det.
Du ville sværge, at han kunne flyve, hvis Albert sagde det.
Det er fint at være loyal over for sin kammerat, uanset hvor tovlig han er.
Et tospand kunne måske klare det på en måneds tid i godt vejr.
Tør Ted ikke se på?
Vel ser han da på.
Kom så.
Han er jo en ægte Narracott, Ted. Sin far op ad dage.
Ikke et gran fornuft, men masser af det stivsind -
- der får ham til at kaste sig ud i det umulige.
Alle Devons bønder, også jeg, beundrede dig -
- da du gav dine brødre den gode gård og lod dig nøje med den her stenmark.
Du har mere gåpåmod end 20 mandfolk tilsammen.
Men du har dårligt ben, og du drikker.
Du drikker for at dulme smerten, ikke?
Ingen kunne have forestillet sig en bedre slutning end denne.
Måske var det dumt af mig at lade dig leje gården.
Også med tanke på din kønne kone.
Hun faldt pladask for dig, din spradebasse.
Og nu synker din søn ned i samme sump, der er ved at opsluge dig.
Se, Joey. Jeg har også seletøj på.
Kom så, min ven. Hyp. Kom så.
Hyp!
Hyp, Joey.
Hyp, min ven.
Du skulle hellere begynde på toppen af bakken og gå nedad.
Tyngdekraften er din eneste ven i dag, knægt.
Hyp, Joey. Hyp!
Kom nu, Joey. Hyp. Hyp.
Hyp. Kom nu.
Han skal piskes i gang.
Bravo! Så nåede du op på toppen af bakken. På den igen, knægt.
Det går endnu hurtigere ned ad bakke.
Ja, sådan. Ligeud.
God hest. Hyp.
God hest. Gå nu til!
Albie, vi hepper på dig!
Kom så. Ligeud. Sådan. Hyp, hyp.
Se. Ploven har slet ikke fået fat endnu.
Jeg ved, vi kan, Joey.
Jeg vidste, at du var den bedste af os.
Det var derfor, han købte dig. Du har nemlig det mod, han savner.
Jeg vidste med det samme, at du ville blive vores redning.
Så, så.
Du har ikke en chance, knægt.
Han kan ikke pløje en halv tønde land. Giv nu op.
Du har gjort et bravt forsøg. Der er mere mand i dig end i din far.
Er det ikke lidt groft sagt, mr. Lyons?
Han tager livet af den hest.
Jeg kommer på torsdag. Så har du en dags tid til at lukke ned.
Dit garn.
Det gør mig ondt, Rosie.
Kom nu. Du skal, Joey!
Du ved det ikke, men det gør jeg. Hele vores tilværelse står på spil.
Gør klar til at trække. Træk lige og træk til!
Kom så i sving!
Hyp, Joey, hyp! Sådan.
Flot, Joey. Flot!
Hyp, hyp. Hyp, Joey.
Gå udenom! - Rolig, Joey. Rolig!
Rolig!
Stop. Du knækker bladet!
Sikke I kan.
Mor og far, se! - Han kan godt.
Jeg ville ikke lade mit barn pløje i det mudder med fare for at miste en fod.
De mister et øje, hvis De belærer mig om, hvordan jeg skal passe min søn.
Eller min plov eller min hest eller min mark eller min gård.
Kom så, Albie! Bliv ved!
Gør det færdigt, Albie! Gør det.
Albie, går det?
Op med dig. - Mine to store fjolser.
Du er lige så mørbanket som ham.
Hvor er far? - Nede på marken.
Han stavrer vel rundt. - Ikke fordi han har drukket.
Han drikker, mor. - Du skulle vide, hvad han har oplevet.
Han taler aldrig om det. - Han kan ikke. Der er ikke ord for det.
Kom her.
Der har været mus i den. Sæt dig ned.
Bataljonens flag.
Han var sergent i 7. bataljon, det frivillige beredne korps.
Og det er dronningens Sydafrika-medalje -
- som alle, der kæmpede i Boerkrigen, fik.
Det her er...
Det er medaljen for ædel dåd. - Det er da ikke fars.
Det er i hvert fald ikke min, skat. Den fik han efter kampene i Transvaal.
Han blev såret og reddede nogle af de andre, tror jeg nok.
Mig fortæller han heller ikke noget. Da han kom hjem, smed han dem ud.
Så snart han kunne gå, smed han dem i skraldespanden trods mine protester.
Du er fornøjet over det, du og Joey har udrettet i dag.
Med rette, min prægtige dreng.
Man skal nemlig være stolt, når man har gjort noget godt.
Men hvad han så end bedrev i Afrika, er han ikke stolt af det.
Det var uden tvivl hårdt og har kostet ham megen smerte -
- men det byder ham vel imod at være stolt af at have slået ihjel.
Jeg ville være stolt. Hvis jeg havde været i krig og reddet mine venner...
Uanset hvad du havde gjort, er det tappert af ham at nægte at være stolt.
Din far dummer sig, og så drikker han for at glemme det.
Men han har aldrig givet op. Og det er for vores skyld.
Og i dag viste du hele verden, at det var det hele værd.
Hvis du bliver ved med at passe på Joey, passer han altid på dig.
Sergent, 7. bataljon, det frivillige beredne korps.
Kan du se det her, Joey?
Det har været med i krig.
Jeg hugger det ikke.
Han får det tilbage en dag.
Jeg er den eneste i hele landsbyen, der kan køre. Det er min fars bil.
Du er heldig at få en tur. Jeg får ellers aldrig lov til at køre i den...
Er det en af dine venner?
Kom så. Nu viser vi hende, hvordan man flyver.
Nå. Nogen springhest er du så ikke.
Væk, Harold. Væk med sig!
Vi kan prøve at plante noget andet.
Eller arbejde for onkel Bob.
Hvordan skal vi ellers betale Mr. Lyons?
Hvad skal vi stille op?
Engang troede jeg -
- at Gud fordelte ulykkerne ligeligt imellem alle.
Det tror jeg ikke længere. Jeg har fået mere end min del.
Du holder op med at elske mig, Rose, og det bebrejder jeg dig ikke.
Jeg kommer måske til at hade dig mere -
- men jeg vil aldrig elske dig mindre.
Krig!
Vi er i krig med Tyskland.
England er i krig med Tyskland.
De ringer med klokkerne klokken seks -
- og så ringer de ikke mere, før krigen er slut.
Op på mærkerne, Joey. Vi skal til dyrskue.
Hvad har han gjort med ham?
Fornavn, mellemnavn, efternavn. Underskrift.
Efternavn først. Fornavn, mellemnavn sidst.
Tro mig. Det er sognets bedste hest.
Hurtig, stærk, flink og god. Fin hest.
Ingen harespat eller svulster. Gode fødder og tænder. Han er sund og rask.
Hvor meget tager De for dette stærke, flinke og fine dyr?
40.
De kan få 20, basta.
20 duer ikke. De kan få ham for 35.
Jeg ved ikke, hvordan han er at ride på. - Han er fremragende.
De bliver forbløffet.
Det er den fineste hest i hele Devon. Den fineste, jeg nogensinde har set.
Tak.
Det må du ikke.
Han er min. Jeg har skolet ham. - Albert.
De må ikke få min hest. - Jeg har lige givet 30 guineas for ham.
Jeg skal nok skaffe pengene.
Jeg skal nok tjene dem. Jeg arbejder for dem.
Han lystrer ikke andre.
Han duer ikke til krig. Han er sky for lyde.
Jeg beklager.
Så lader jeg mig også hverve.
Hvad hedder du? - Albert. Jeg er 19.
Passer det? - Nej.
Men jeg er større end de fleste på 19, og jeg er stærk og frygtløs.
Jeg betvivler ikke dine kvalifikationer, men hæren har strenge alderskriterier.
Din far har gjort det her af bitter nød.
30 guineas er slet ikke nok for sådan en prægtig hest som Joey.
Det ved jeg godt, men mere kan jeg ikke give.
Må jeg leje ham af dig, Albert? Så rider jeg selv på ham.
Jeg lover dig, at jeg nok skal tage mig lige så godt af ham, som du har gjort.
Jeg skal nok vise ham og al den omsorg,
du har draget for ham, behørig respekt.
Og hvis jeg kan, skal jeg nok give dig ham tilbage.
Sig nu farvel.
Det skal nok gå. - Så er det nok.
Han er en hest, ikke en hund. Pil af med dig. Afgang!
Vil du miste gården, Rose?
Det er måden, du gjorde det på.
Jamen vi er i krig.
Ja, det er vi sandelig.
Joey... - Pil af, sagde jeg.
Lad ham være, Perkins.
Det ender ikke her.
Jeg, Albert Narracott, sværger, at vi bliver genforenet.
Uanset hvor du er, finder jeg dig og tager dig med hjem igen.
Så. Tag den med ro.
Hyp! Fremad.
Tag den så med ro, Joey!
Ikke mere ballade, du. Nu er du i hæren.
God hest. Rolig.
Kom så med dig.
Rolig.
Ind med dig.
Joey, hils på Topthorn. Topthorn, det er Joey.
Find selv ud af, hvem der bestemmer. Hvis I skal slås, så få det overstået.
Når vi kommer frem, skal I bruge alle kræfterne på tysken.
Pas på, De ikke gør ham olm.
Krig er ikke spor skikkelig. Og det er den her heller ikke.
Nej, men han skal være i fin stand. Han er min hest.
Javel.
Rolig.
Jeg er hunderæd for ham.
Hvem? - Perkins. Godt, han er på vores side.
Slet ikke værst.
Men den kan nu ikke måle sig med min Topthorn.
Jeg tror nu, han har potentiale.
Der er i al fald krummer i ham.
Min Blenheim er hurtigere end dem begge to til sammen.
Rend og hop.
Hør godt efter, mine herrer. Det står og falder med ét.
Fra Waterloo til Omdurman, fra Picketts angreb til slaget ved Mars-La-Tour.
Det første angreb kan og bør være det afgørende. Perkins?
Hver eneste hest skal være striglet og præsentabel.
Vi øver et angreb i morgen.
Jeg troede, I havde fået kolde fødder. - Aldrig.
Lad os så se, hvad I er gjort af.
Jeg er indbegrebet af stoisk selvtillid. - Jeg venter på pubben.
Værsgo, Kaptajn Nicholls.
Træk sværd!
Læg an!
Angrib!
Kom så, Joey. Jeg ved, du kan. Kom så!
Kom så!
Pænt af Dem at komme. - Han er hurtig. Men kan han blive ved?
Han kan det hele.
Hvad laver De? - Jeg skriver et brev.
Med billede?
Det er til den dreng, der ejede Joey. Han skal se, hvor godt han ser ud.
Før vi tager ham med over Kanalen til en million tyske kanoner.
Ja, før det.
Vi drager af kl. 4 i nat sammen med dragonerne og livregimentet.
De skal være fremme ved havnen kl. 5. Intet skal pudses.
Knapper, hjelmbeslag, stigbøjler... Det hele skal være mat.
Intet må glimte i solen og afsløre os. - Javel.
Charlie. - Jamie.
Charlie.
Hvad synes De om den nye kasket?
Silkefor. Jeg kan godt lide den.
Tyskerne er nok ligeglade. - Det er jeg nu ikke så sikker på.
Forestil Dem, at De er pølsetysker og kan skyde en af to mænd.
Og så tænker De: "Næ, den ene har søreme en flot kasket på."
Og så skyder De måske den anden.
Eller også tænker jeg: "Den kasket vil jeg have." Og så skyder jeg Dem.
Det var ikke lige faldet mig ind.
FRANKRIG - 1914 QUIÉVRECHAIN
Vores mål er 11. deling, der bivuakerer 5 km øst for vejen til Menen.
De har slået lejr for natten.
Vi tager dem, sniger os ind bag de tyske linjer
og angriber dem fra Geluveld.
Antal? - Godt 600, infanteri.
Dobbelt så mange som os. - Hestene giver os en fordel.
Og vi overrasker dem. Men vi skal skynde os.
De er sikkert væk i morgen tidlig.
Vi slår til i dag. Charlie, underret tropperne.
Salisbury-formation? - Ja, vi angriber og sikrer baglandet.
Vi kan skjule os i det høje græs. - Glimrende.
Rekognoscering er aldrig spild af tid. - Tak, Singh.
Jamie.
De aner ikke, at vi kommer. - Får De nu skrupler?
Nej, jeg ved godt, at det gælder om at overraske dem.
Hvis det skal gøres, skal det gå hurtigt.
Alt vel, Charlie?
Jeg har aldrig haft det bedre. I bogstaveligste forstand. Aldrig.
Gør klar til at sidde op. Sid op!
Tak, Stanley.
Davs, Joey. Min flotte hest.
Du klarer den, ikke?
Mine herrer. Det er en ære at ride side om side med Dem.
Kejseren skal komme til at angre den dag, han krydsede klinger med os.
Lad alle mand gøre sig selv, sin konge, sit fædreland -
- og sine faldne kammerater stolte.
Vis mod. Frygt Gud. Gør kongen ære!
Træk sværd!
Held og lykke, venner.
Fremad.
Fremad, march!
Fremad i kort galop!
Kort galop, march!
Kavaleriet!
Angrib!
Troede De, at en garnison på åben mark ikke havde noget forsvar?
Se Dem engang!
Hvad bilder De Dem ind?
Kom så!
Hvad med hestene? - Skyd dem, der er såret.
Og de andre?
Tag dem med. De kan trække kanoner.
Det er de alt for fine til. - Så skyd dem!
Måske kan de hjælpe ambulancerne med at transportere de sårede væk.
Kan vi få seletøj på dem? - Jeg vil gerne prøve.
Det er kavaleriheste. Du får dem ikke i seletøjet.
Kom nu, Michael.
Så, tag den med ro, englænder.
Tag den med ro. Rolig.
Günther. Det er håbløst. Vi kan ikke hjælpe dem.
Sikke du kan.
Ham, der har lært dig det, har lige reddet dit liv.
Halløj på gården. - Halløj, Si Easton.
Jeg kommer lige fra posthuset.
Mrs. Allen fortalte, at der var kommet en pakke til Albert fra...
Fra... derovre af.
Jeg tænkte, at jeg kunne smutte forbi med den, og her er den.
Hvem sender en pakke til mig derfra? - Luk dog op og se.
Det er en skitsebog.
Det er Kaptajn Nicholls' skitsebog, Se! Der er et billede af Joey.
Et billede af Joey. Hold da op.
Der er også et brev. - Så læs det dog.
"Kære Albert Narracott, Kaptajn Nicholls, der døde -
- i kamp i dag, efterlod Dem denne. Sergent Sam Perkins."
Du kunne ikke vide, det var dårligt nyt. - Han red på Joey, da han døde.
Det kan du ikke være sikker på. - "I kamp" står der.
Mine herrer.
Vi rykker frem til fronten i aften.
De har ordre til afmarch. Afgang!
Schröder! Nej, ikke Dem, men Dem. Kom.
De bliver her. De er bedst til hestene, og vi skal flytte lejren hurtigt -
- hvis fjenden fortsætter fremad.
Nærmer de sig? - Ja.
Vi rykker senere, alt efter hvor der er brug for hestene.
Må min bror blive her? Han er også god til hestene.
Det får vi ikke brug for. Kom i sving. Vi drager af i aften.
Det skal nok gå, Günther.
Du skal ingen steder. Jeg fortæller dem, at du kun er 14.
Far meldte mig. Han kendte min alder, og det gør de også.
Har mor ikke lært dig at folde skjorter? - Jo. Jeg hørte bare ikke efter.
Nu skal du høre efter. Jeg har lovet hende højt og helligt -
- at du ville være i sikkerhed hos mig. Hos mig, Michael.
De tæller ikke efter. Vi er alt for mange. Du kan godt blive.
Gem dig under sengen, til de er væk. - Og hvad så?
Günther, det skal nok gå.
Når maskinerne er brudt sammen, og de indkalder hestene -
- så ses vi ved fronten. Så bliver vi genforenet.
Günther.
Værsgo. Den vil bringe dig held.
Den passer på dig.
Fuld fart frem, march.
Ind på geled!
Jeg er sulten. Har du noget mad med? - Desværre.
Bliver far flov? - Han vil lade, som om han er det.
I begyndelsen bliver han måske.
Men i sidste ende bliver han glad.
Og os? Hvad med os?
Jeg var klar til at tage af sted.
Jeg var stolt over at skulle af sted.
Jeg ville gerne af sted.
Er maden i Italien god? - Ja.
Og hvad med kvinderne?
De kan ikke måle sig med maden.
Fordi de har spist for meget af maden?
Du er for ung til krig, og du er for ung til kvinder.
Jeg føler mig ikke særlig ung.
Ikke længere. - Michael... Læg dig til at sove.
Vi skal ride langt i nat.
Godnat, Michael.
Godnat, Günther.
Op!
Schröder. - Javel.
Et fejltrin?
Et løfte.
Bedstefar.
Den nærmer sig. - Vinden driller. Den fjerner sig.
Jeg kan høre det, bedstefar. Og der er ingen vind i dag.
Du skal ikke lyve for mig. - Her er der ingen vind.
Men derhenne er vinden så stærk, at den ville blæse dig omkuld.
Du lyver om alt.
Du lader bare, som om du ikke er urolig.
Jeg ved, krigen nærmer sig, men du siger:
"Det er bare vinden, der driller." - Har jeg sagt det?
Du har løjet, lige siden mor og far rejste.
De er døde. Du vil bare ikke sige det.
Tror du, sandheden slår mig ihjel?
Sandheden er -
- at du skal tale pænt til de voksne.
Hvis du siger sandheden om krigen -
- siger jeg sandheden om de store heste -
- jeg har holdt skjult ude i vindmøllen.
Hvem er det nu, der lyver?
Ude i vindmøllen?
Ja, de stod og ventede på Don Quijote.
Det er François. Og det er Claude.
De er opkaldt efter to drenge, der knuste mit hjerte i sommer.
De må tilhøre nogen. Den slags heste dukker ikke bare op ud af eventyr.
Det ved jeg godt. De er ikke enhjørninger.
Derfor vil jeg også vente én dag.
Hvis ingen kommer efter dem, inden dagen er omme, er de mine.
Emilie, se på mig.
Du kan ikke ride. - Mor sagde, jeg ville brække noget.
Nemlig. Så er det afgjort, ikke?
Godt.
Det er ikke afgjort, før jeg ved, hvem af dem jeg først vil ride på.
Det bliver over mit lig! - Så skal jeg ikke vente længe.
Jeg var forelsket i François, der havde dine smukke øjne.
Han var desværre forelsket i Marie, der havde dine tænder.
Hun faldt for Claude -
- som knuste mit hjerte, og som jeg skal giftes med en dag.
Se på mig. Ti stille.
I dag skal vi lære at springe.
Vidste du, at Frankrig sprang 1,85 m ved OL i Paris -
- og vandt guld? I dag skal vi slå den rekord.
Her er forhindringen.
Når jeg siger til, skal du være modig og springe over den.
Spring over den. Se her.
Nu er det din...
Han tror ikke på, at vi kan, men vi skal nok vise ham, ikke?
Der er ikke noget at være bange for.
Du er meget høj.
Du slår dig ihjel. - Kun hvis du får mig til at falde af.
Gå nu ned...
Find et skjulested til dem. I en fart.
Jeg hedder Bonnard. Det er min ejendom. Hvad kommer I efter?
Mad til soldaterne ved fronten. Alle må bidrage.
De tager det hele.
Hvor er hestene?
Hvad for nogle heste?
Hvad er det? - Lad den være, hvis du ikke ved det.
En gryde er en gryde. Vi skal nok få brug for den.
Sig mig... hvor er husdyrene? - Jeg sylter. Vi har ingen dyr.
Der er frisk halm i laden.
Vi stopper det i madrasserne.
Hendes bedstefar? - Ja.
Hvor er hendes forældre? - De er døde.
De døde.
Hvad er det? - Vinden. Den driller på loftet.
Der er ingen vind. - Gamle huse knager.
Luk skodderne.
Hun er svagelig, ikke?
Hvis De eller Deres venner gør hende noget -
- slår jeg jer ihjel, uanset hvor gammel jeg er.
Jeg havde faktisk tænkt mig at lade dig beholde din gryde.
Men nu tager jeg den alligevel.
Til suppe.
Vi kommer tilbage. Når årstiden skifter.
Fortæl mig, hvad der skete med dem.
Med min mor og far.
Du lovede at fortælle mig, hvordan de døde -
- på min fødselsdag. Og det er min fødselsdag i morgen.
De døde i kamp.
Gjorde de ikke?
Men når soldaterne kommer, gør du ingenting.
Du er en kujon, ikke? - Jo. Dine forældre var modige.
Jeg sylter.
Har du aldrig gjort noget modigt?
Måske er der flere måder at være modig på.
Vidste du, at franskmændenes brevduer er de bedste?
Det kan afgøre krigens udfald -
- at vores beskeder når frem.
Jeg gider ikke høre om fuglene.
De bliver sluppet fri ved fronten -
- med besked på at flyve hjem.
Andet ved de ikke.
Men for at nå frem skal de flyve hen over en krig.
Kan du forestille dig det?
At flyve hen over al den smerte og rædsel -
- vel vidende, at man ikke må se ned.
Man skal se lige frem, ellers kommer man ikke hjem.
Hvad kan dog kræve mere mod?
Hvad er det? - En gave.
Jeg håber ikke, du giver mig en hæslig kjole ligesom sidste år.
Var den hæslig? - Ja. Jeg lignede en grim nonne.
Giv mig din hånd.
Bedstefar, vi har ingen penge.
Når krigen er slut, kan du købe smykker og hestevogne til mig.
Som du vil, søde ven.
Det er jo dig, der bestemmer.
Det er bare en gammel sag, som jeg fandt. Jeg gemmer den væk igen.
Det har været din mors. Jeg har holdt den skjult for ikke at tilskynde dig.
Emilie, nu skal du ride stille og roligt, ikke?
Lov mig, at du ikke rider langt væk. Kun op ad bakken og ned igen.
Det lover jeg. Min helt!
Stille og roligt.
Emilie!
Slip mig! - Det er mit barnebarn.
François! - Emilie, stop! Lad hende være.
I har ikke brug for dem. I har så mange.
Kan I ikke tage den store og lade os beholde den lille?
I knuser mit barnebarns hjerte.
Krigen har taget alt fra alle.
Hvad sker der med dem? - De skal være trækheste, til de dør.
Eller til krigen slutter.
Den slutter aldrig!
Der har De så Deres svar.
Heiglemann. Dem får De. - Javel.
De ser stærke ud. De burde holde en måned eller to.
Hvor er du smuk.
Det er synd, at de fandt dig.
Synd og skam.
Træk til, folkens!
Træk til, folkens. Læg kræfterne i.
Tempo! Tempo!
Nummer tre dasker. - Fart på!
Holdt! Stands!
Stands! Stop!
Heiglemann! Kom med en ny! - Heiglemann, kom med en ny hest!
Den der!
Nej! Den store sorte.
Han er en fin hest. Hvis han skal trække den tunge kanon, går han til.
Prins er ved at blive dårlig til bens...
Har De navngivet dem? - Javel.
De skal aldrig navngive noget, De ved, De mister.
Han er dårlig til bens. - Menig. Gør, som der bliver sagt.
Spænd den for!
Se selv. Den er stærkere. - Spænd den for.
Ikke daske. Brug pisken!
Fart på!
Holdt!
Før hestene væk.
Granat!
Lad!
Væk!
Hylster!
I stilling!
Og...
Fyr!
FRANKRIG - 1918 - SOMMEFLODEN
Hvis I overlever, får I jeres værdigenstande tilbage.
Held og lykke. Værdigenstande ned i spanden.
Måske er det bare en øvelse, Albie. Ligesom sidst.
Kærestebrev?
Det angår kun mig.
Jeg hører, at I bliver ved med at rende rundt og sige som fugle.
Skriver du snart til din hest?
Når du har fundet den,
må du godt hjælpe mig med at finde min nål i en høstak.
Alle værdigenstande! Dem, der vender tilbage, skal dele dem.
Bliv her.
Kan du huske den dag, mig og Joey dystede med dig?
Jeg kan huske, at du røg igennem luften.
Hvem var hende pigen, du havde med?
Var der en pige? - Ja. Kan du ikke huske det?
Jeg kan ikke lige huske, hvem det var.
Men jeg kan godt huske, at du røg på halen i grøften.
Ja, du er altid underholdende, Narracott. Det må jeg lade dig.
Røg du virkelig på halen?
Gå i stilling! Gør klar!
Gå i stilling!
Fremad. Vær tapre, drenge!
Vær beredt!
Hold ud, drenge. Der er ikke langt, og vi skal nok komme igennem.
Løb til og hold øjne og ører åbne. Så holder Gud og kongen øje med jer.
Kompagni, påsæt bajonet!
Det derude minder mig om den forbandede mark,
som Joey og jeg pløjede.
Det var den bedste dag i mit liv, og du var der også.
Og nu står jeg over for den værste dag i mit liv, og du er her sammen med mig.
Vi to holder altid sammen. - Og ham.
Når du kommer ud i ingenmandsland, bliver du på flanken. Op ad stigerne.
Vi holder os til de fine. De har heldet, og vi er tossede nok til at følge det.
Fremad, drenge. - Andrew...
Også dig, Narracott. Og dig.
Op på stigerne! Af sted, drenge.
Hør efter jeres sergent! Hvis nogen vender om...
Hvis nogen af vores drenge kommer farende hen imod jer -
- så tager I geværet og skyder dem. Er det forstået?
Er det forstået, knægt?
Du tager geværet og skyder dem.
Er det forstået?
Op på stigen og kom i sving!
Det skal nok gå, Andrew.
Andrew! Der er ingen, der vender om i dag.
Lad mig ligge!
Her er du i sikkerhed. De skal nok komme efter dig.
Albert. Hør efter. - Det skal nok gå.
Det skal nok gå. Vi er Devon-drenge, ikke?
Jo.
I dækning!
Nej!
Albie.
Vi klarede den.
Andrew, udgangen er her!
Gas, gas, gas!
Albie...
Ikke noget med at stoppe. Videre!
Der er noget galt. Den trænger til en pause.
De får ingen pauser. Fremad!
Nej, nej, vil du ikke nok holde ud?
Nej. Kom nu op med dig.
Kom nu. Op med dig.
De kommer nu. Lad den være, menig! Kom med.
Gå ad helvede til!
Videre! - Løb!
Løb! Løb!
Giv agt.
Der er noget, der bevæger sig. Hvad fanden er det?
Det ligner en ko. - Hvad fanden laver en ko deroppe?
Det er i hvert fald ikke nogen ko. - Hvad er det så?
Det kan ikke være en hest. Intet kan overleve derude.
Det er ikke nogen hest.
Jo, det er en hest.
En hest?
Hold da helt kæft. Det er en hest!
Drenge, vi kalder på ham. - Hvordan kalder man på en hest?
Den hænger fast i pigtråden.
Åh, så skide være med det.
Hvad laver De?
Kom tilbage! Det var en ordre, korporal. Kom tilbage!
Vi kan ikke bare lade ham i stikken.
Hvad laver han? - Det er en fælde.
Nej, jeg tror, han vil hjælpe den. - Skræm ham tilbage i hullet.
Jeg holder faktisk et hvidt flag! Kan I ikke se det hvide flag?
Jeg vil bare tage mig af hesten.
Kom så tilbage, dit kvaj!
Herren er min hyrde. Mig skal intet fattes.
Han lader mig ligge på grønne vange.
Til hvilens vande leder han mig.
Stakkels kræ. Stakkels lille ven.
Så, så. Lad nu være med at bugte og sno dig.
Du river dig selv til blods. Du flår øjnene ud på dig selv.
Jeg store idiot tog hverken handsker eller værktøj med...
Jeg tænkte, at De måske fik brug for dem her. Til pigtråden.
Ja. Ja, jeg...
Tak. Takker.
Takker.
Det er en meget lang tråd.
Og når De klipper den over, vil den frigøre -
- den, den og den her.
Når de slår tilbage, gør de bare endnu mere skade på det stakkels dyr.
Du taler godt engelsk. - Jeg er god til engelsk.
Må jeg?
Vi frigør hovedet først, så han ikke prøver at rejse sig og flår øjnene ud.
Det er ærgerligt, De ikke har en saks til med. Så kunne jeg klippe det der af.
Vi skal bruge flere sakse!
Her er hans blinde vinkel. Der skræmmer saksene ham ikke.
Hvis De klipper her og holder fast i den...
Så kan jeg... - Jeg er helt med.
Du er også helt med, ikke, gamle jas?
Du skal ligge helt stille. God hest.
Hvor er du dygtig, at du sådan hjælper os med at hjælpe dig.
God hest. Du er vel nok dygtig.
Hvordan går det ellers ovre hos jer?
Strålende. Vi læser, strikker trøjer og lærer vores rotter cirkustricks.
Hvis I mangler rotter, må I gerne få vores. Vi har flere end nok.
Og de skræmmer alle de kønne piger væk.
Vores piger er ikke bange for rotter.
Store, kernesunde tyske piger, hvad?
Typen, der giver en robust gang massage.
Hver torsdag. Og de har romkage med, når man har fødselsdag.
Sikke en hest.
Sikke nogle muskler. Og de lange ben.
Heste er skabt til at løbe. Løbe væk fra fare.
Det er det, de gør, men vi har lært dem det stik modsatte.
At løbe lige ind i kampens hede.
En krigshest. - Ja.
En krigshest. Det er lige, hvad han er.
Sikke et besynderligt dyr, du er blevet.
Hvad så nu? - Jeg tager ham med tilbage, ikke?
Jeg skaffede saksene, så hesten er min. Det er kun rimeligt.
Enhver kan se, han er engelsk. - Fordi han er snavset?
Fordi han er kvik! Og du er i øvrigt ikke særlig ren.
Skal vi bokse om det? Vinderen får hesten.
Ellers tak, mester. Vi skulle nødig begynde en krig.
Du skulle vel aldrig have en mønt?
Møntkast? - Ja.
Top, Fritz. - Jeg hedder ikke Fritz.
Jeg hedder Peter. - Peter. Jeg hedder Colin.
Hvad vælger du, Colin? - Plat.
Det er min kejsers ansigt, og han ser ikke ud til at være fornøjet med mig.
Hesten er din.
Her er godt nok blevet stille, hvad? - Ja.
Om en halv time skyder vi løs igen.
Jeg er en elendig skytte. Jeg rammer aldrig plet.
Tak. - Farvel, kammerat.
Pas nu godt på ham. Vores besynderlige dyr.
Pas også godt på dig selv, dit besynderlige dyr.
Colin!
En tysk pigtrådssaks. Til minde om din flotte ven fra Düsseldorf.
Tak. Den kommer i sving hjemme i haven i South Shields.
Husk nu at dukke dig, Pete.
Sikke en enestående hest.
Vi har ikke plads til flere.
Videre.
Han blev ramt af gassen. Vi måtte vente, til det blev morgen.
Det kan umuligt være alle. - Det er det.
Alle sårede, der kan gå selv, skal gå til forbindspladsen.
Gå til forbindspladsen!
Hvad skal den? - Til dyrlægen.
Vi har ingen dyrlæger, endsige heste. - Han er flået op. Det ene ben er slemt.
Stivkrampe. Der er intet at stille op. Jeg har hænderne fulde, korporal.
Jeg beder Dem. Den hest er sejlivet.
Hvad foregår der?
De har fundet en hest i ingenmandsland.
Hvad slags hest? - Lidt af en mirakelhest, må man sige.
Intet klarer sig ud af ingenmandsland.
En mirakelhest.
Den var i live der, hvor intet ellers overlever.
Så de andre og jeg, mændene, vi har høje forventninger til ham.
De burde skyde den på stedet. - Det kan jeg ikke.
Det ville være barmhjertigt. Det ben heler ikke.
Sergent.
Gør en ende på dens lidelser.
Mine damer...
Så er det væk. Væk med jer.
Gør det igen.
Joey?
Hej, Joey.
Hvor har du været? Hvor i alverden har du været?
Kender De den mand?
Hvad hedder De? - Menig Albert Narracott.
Det er blot en tilfældig hest, og den er hårdt såret.
Er det Deres patient? - Den er ikke spor tilfældig.
Det er min hest. Jeg har selv opdrættet ham i Devon.
Se på hans ben. Han har fire hvide sokker -
- og han er brun over det hele med en hvid blis her.
Før ham tilbage.
Vent! Man kan ikke se det for mudderet.
Fire hvide sokker.
Så kan I godt smutte med jer.
Der kan De selv se. Han er ikke spor tilfældig.
Vi skal nok lappe Deres hest sammen efter bedste evne.
Behandle ham som den soldat, han er. - Tak, doktor.
Mine herrer! Mine herrer!
Jeg har en vigtig meddelelse.
Klokken 11 i dag, om to minutter -
- ender krigen.
Kongen og dronningen takker for indsatsen. Vi har sejret.
Om end prisen var højere, end mange af os havde forestillet sig.
Når klokkerne ringer om lidt, for første gang i fire år -
- lad os da mindes vore faldne brødre -
- og takke Gud for at gøre en ende på kampene og for sejren.
Jeg forstår det ikke.
Kun officershestene. Alle andre heste skal bortauktioneres med det samme.
Det er en skandale. Det er knægtens egen hest. Fra Devon.
Han har taget sig af ham fra føl af og trænet ham, lige til hæren kom forbi.
Det er ikke min ordre, sergent.
De skal bringe ham på markedet i morgen.
Det var alt.
Vi har splejset og givet alt, hvad vi har.
Der er 29 pund. Køb ham tilbage.
Ved majoren besked? - Han gav ti, men det går vi stille med.
Din ven med krykkerne bad sågar Majoren om at sige -
- at Joey var hans, en officershest,
så han kunne komme hjem med de andre.
Af sted, Narracott. Vi vil ikke gå glip af løjerne.
Syv pund. Syv pund derhenne.
Syv pund. Otte pund her. Otte pund.
Ti pund her. Ingen højere? Solgt!
Bare rolig. Ingen byder over 15 for en racehest. Alle vil have arbejdsheste.
Næste nummer.
Vi lægger ud med fire pund. Fire pund.
Fem pund. - Fem pund. Ingen højere?
Syv pund. - Ni pund.
10 pund. - 11.
Det er slagteren fra Cambrai.
Han har budt på de bedste hele morgenen.
Lad mig klare det, menig. 15! Og lad os holde der!
15 pund. - 16.
17!
20 af jeres engelske pund. Og lad os så holde der, min ven.
20 pund.
25!
26. - 26 pund!
27. - 28 pund.
29!
30! - Ingen højere end 30?
100 pund!
Og hvis De byder over -
- sælger jeg den frakke, jeg går og står i, og byder 110.
Og byder De så over igen, sælger jeg min gård og byder 1000.
100 pund.
Første gang, anden gang, solgt!
De får alle pengene, når vi kommer hjem til England. De får dobbelt...
De ved intet om ham. - Jo, jeg ved alt.
Ja, jeg har hørt, at De fandt en hest i pigtråden mellem hærene.
Nej, jeg fandt ham, men han har opdrættet ham.
Da jeg hørte om mirakelhesten, rejste jeg i tre dage -
- fordi jeg vidste, hvis hest han var.
Mit barnebarns.
Hun reddede hans liv. Han var hendes et og alt.
Hvor er Deres barnebarn? - Krigen har taget alt fra alle.
Han er det eneste, jeg har tilbage af hende.
Du skal ikke være urolig for mig.
Jeg vil ikke være urolig for dig. Jeg fandt dig jo, ikke?
Og du fandt mig.
Og nu ved vi begge to... at vi klarede den.
Kom så.
Vi er de heldige, og det har vi altid været.
Jeg har været heldig, lige siden jeg mødte dig.
Må Gud være med Dem.
Ved De, hvad det er?
Det er min fars. Det er hans regiments flag.
Hvor har De det fra?
Værsgo.
Tusind tak skal De have.
Og den her.
Nej, nej. Det behøver De ikke. Han tilhører Dem.
Det ville min lille pige også have ønsket.
Og det var hende, der bestemte.
Hvad hed hun? - Emilie.
Hun hedder Emilie.