- No niin. Ei hätää. - Ei hätää.
- Hyvä. Juuri niin.
- Rauhassa. - Hyvä tyttö.
Rauhassa.
Hyvä tyttö. Hyvä tyttö.
Onpa se itsepäinen.
Ei hätää. Niin sitä pitää.
Juuri niin.
Kuka on fiksu tyttö?
SOTAHEVONEN
Tänne, poika. Tule tänne.
Tänne, poika.
Tule.
No niin. Varovasti, varovasti.
Ihan rauhassa. Rauhassa, poika. Juuri niin. Hyvinhän se meni.
Huomenta, isäntä.
Puumerkki tähän.
Onneksi olkoon.
Ota se orivarsa.
Ei hätää.
Onpa se komea.
Unohda se, Ted. Siinä on puolet täysiveristä. Ei sovi työhevoseksi.
Mutta tuossa...
Siinä on sopiva.
Katso sitä, Si.
Katso tuota olentoa.
Älä ole hölmö. Tarvitset kunnon kyntöhevosen.
Mutta tuo vasta on jotain.
Hyvät naiset ja herrat. Rauhoittukaa.
Oikealla hevoset -
ja vasemmalla miehet rahat taskuissaan.
Se sopii yhteen.
- Onko Fred Goddard täällä? - Paikalla!
Hyvä. Enemmän rahaa kuin järkeä.
- Dave Hill? - Täällä!
Häivy, senkin kitupiikki.
Olet käynyt täällä 20 vuotta -
etkä ole ostanut edes palaa siankylkeä!
No niin.
Hyvä on. Ensimmäisenä upea nuori hevonen.
Kauneinta sitten vaimoni, kun vihille mentiin.
Eiköhän aloiteta? Kuka haluaa tämän ihanan olennon?
Yksi guinea.
Yksi guinea. Yksi guinea.
Luulin, että etsitte kyntöhevosta, herra Narracott.
Yksi guinea. Korottaako kukaan?
- Kaksi guineaa. - Kaksi guineaa.
- Kolme. - Kolme guineaa.
Ted Narracott, se on väärä eläin.
Si Easton, en anna tuon kelmin päihittää minua.
- Viisi guineaa. - Viisi guineaa.
- Kuusi! - Voi herran pieksut...
- Seitsemän! - Seitsemän guineaa.
Ahne typerys. Luule voivansa ostaa kaikki. Kahdeksan!
Lopeta. Vuokraisännän kanssa ei kannata rähinöidä.
- 10 guineaa! - 10 guineaa.
Ei sinulla ole rahaa. Lähdetään kotiin, käydään tuopilla.
11 guineaa! Olen yhtä hyvä kuin kuka tahansa tässä kaupungissa!
Tarjotaanko 12? 12 guineaa.
Se on työhevosen hinta. Säästä se ruunaan.
On tärkeitä päiviä ja on mitättömiä. Kumpi tämä on?
Tarjoaako kukaan yli 11 guinean?
Anna sen mennä, isä. En välitä siitä. Liian hermostunut.
Sanotaanko 25?
- 25 guineaa. - Yli meni. Hyvä yritys, Ted.
Hyvä kamppailu, hra N.
- Annoit hyvän vastuksen. - Ensimmäinen, toinen...
Kolmekymmentä!
30 guineaa!
30 guineaa.
Ensimmäinen,
toinen,
kolmas kerta! Myyty Ted Narracottille.
Mitä sinä teit, Ted? Mitä teit?
Ole hyvä.
Aika elukka. Mitä aiot tehdä sillä maanviljelystilalla?
Toivottavasti vuokra on kasassa. Tulen perimään sen maksupäivänä.
Olet houkka. Rosie ei tule antamaan anteeksi.
- Mitä sinä teit? - Se on Mooneyn orivarsa.
Sinun piti ostaa kyntöruuna.
Ostitko tuon?
Mitä maksoit siitä?
Kuinka paljon, Ted Narracott?
En aio valehdella, vaikka mieleni tekisi.
30 guineaa.
30 guineaa?
Se ei ole edes kymmenen arvoinen. Hulluksiko tulit? Entä vuokra?
Se on vahva, Rosie. Katso, kuinka se pitää päätään.
Kuinka sillä voi vetää yhtään mitään?
Se on palautettava. Palauta se saman tien.
Käy polvillesi ja pyydä rahasi takaisin.
Ei. Ole kiltti, älä palauta sitä.
Ei sitä voi palauttaa, ennen kuin se on koulutettu.
Kuinka koulutat hevosen tuon jalan kanssa?
Minä koulutan sen.
Pysy erossa tästä, Albert. Et tiedä mitään hevosista.
Äiti kiltti. Anna minun tehdä se. Osaan kyllä.
Meidän on pidettävä se. Muu ei auta.
Hyvä. Saat kuukauden aikaa sen kouluttamiseen,
tai palautan sen itse.
Mistä sait kolmekymppiä? Kenen houkan kanssa tarjosit kilpaa?
Se oli Lyons.
Menetämme kaiken.
Kaiken kokemamme jälkeen menetämme kaiken.
Älä sure, äiti. Koulutan sen. Koulutan sen hyvin.
Parempi onkin. Pane toimeksi sitten.
Katsotaan, onko lapsesta korjaamaan isänsä hölmöilyt.
Ei hätää, poika.
Noin.
Aloitetaan sitten.
Se on kauraa.
Maistuu hyvältä. Kuin liha ja kastike meistä.
Tulehan.
Kaipaat takuulla emääsi.
Voi sinua.
Ensi kertaa ilman äitiä ja poissa kotoa.
Mutta ethän sinä ole yksin.
Itse asiassa.
Koska minä olen tässä.
Kaikki on hyvin.
Kaikki hyvin.
Kutsun sinua nimellä Joey. Ymmärrätkö?
Joey. Se olet sinä.
Ja minä olen Albert.
Kaikki hyvin. Olet nyt minun.
Olet minun.
Hyvä poika. Hyvä poika.
Hyvä poika.
Jää siihen, Joey.
Jää.
Juuri niin.
Hyvä poika. Sinä ymmärsit.
Katso sitä, Albie!
Se leikkii "peiliä".
No niin. Menehän takaisin.
Mene takaisin. Hyvin menee.
Juuri niin. Hyvä poika. No niin.
Sinun pitää pysyä siinä. Ymmärrätkö?
Juuri niin. Hyvä poika.
Sinä ymmärsit. Hyvä poika.
Hyvä poika.
Hyvä.
Kutsu sitä. Vihellä.
Tule nyt, Joey.
Tule.
Nyt saat tulla.
- Ei se taida perustaa pöllöistä. - Se oli yhdessä tarinassa.
Intiaanit kutsuvat niin hevosiaan.
Kun vihellän, sinun on tultava. Ymmärrätkö?
Isällä oli koira, joka ei tullut, kun kutsuttiin.
Se juoksi perässä, kun ei katsottu ja...
Ei se ole koira.
Se miettii tätä juttua.
Kappas vain!
Albie!
Tässä on vain 15.
Loputkin tulevat.
Minulla on oikeus ottaa tila itselleni tänään.
Ja uskon oikeuksiini.
Saat loputkin.
Jos joisit vähemmän olutta ja ostaisit vähemmän hevosia,
voisit katsoa vuokraisäntääsi silmiin, Narracott.
Minähän lupasin maksaa. Kylvämme alaniityn.
Se on kova kuin mikä. Siellä on vain kiviä.
Ei. Me kynnämme sen.
Anna aikaa syksyyn. Maksan takaisin joka pennyn korkoineen.
Millä kynnät sen? Et ainakaan tuolla epelillä.
Kyllä se kyntää.
Et saa sille valjaita eikä se kynnä,
vaikka juottaisit sen huppeliin.
En voi odottaa rahoja. Kohta on sota.
Lupaan, että se niitty kynnetään.
Istutamme siihen nauriita.
Saat rahasi, kun sato korjataan.
Olkaa niin hyvä.
Hyvä on.
Jos tuo epeli kyntää sen pellon,
saatte aikaa lokakuuhun tilien selvittämiseen.
Entä jos se ei kynnä?
Otan hevosen saman tien.
Ja otan isäsi tilan ja annan työmiehille,
jotka tietävät rajansa ja kulkevat pystypäin.
Ette voi tehdä niin.
Äläs nyt, poika. Vai oletko sinäkin juovuksissa?
Ted Narracott, kaikki on kirjoissa ja kansissa.
- Älä valjasta sitä. - Sille on pantava länget.
Pelotat sitä, isä. Sinä pelotat sitä.
- Se ei vedä auraa. - Sen on vedettävä!
Ei se pysty!
Se on liian nuori. Sillä ei ole ratsastettu.
Ted!
Kaikki hyvin, poika. Kaikki hyvin.
Arvasin tämän, kun näin sen ensi kerran.
Ted, ei.
Ted, ei!
Se ei ole minkään arvoinen.
Ellei se ota länkiä, se ei ole minkään arvoinen.
- Isä? - Siirry syrjään.
Lopeta.
Jos ammut hevosen, meillä ei ole mitään.
Ei!
Olit oikeassa. Se kyntää.
Sanoit Lyonsille, että se kyntää. Ja se kyntää.
Tulet näkemään.
Se näyttää sinulle.
Me näytämme.
Me teemme sen.
Päästä irti.
Mene sisälle.
Jotkut päivät on paras unohtaa. Tämä ei ole niitä päiviä.
Kuinka voit, Joey?
En tiedä paljon elämästä,
mutta tiedän, että on tärkeitä päiviä ja mitättömiä päiviä.
Useimmat ovat mitättömiä, eivät merkkaa mitään kellekään.
Mutta tämä...
Tämä on tärkeä.
Tämä on tärkeä meille.
Siellä on kylmä, joten riisun tämän.
Jos sinulla on rankkaa, niin minullakin pitää olla.
Nyt opetan sinut kyntämään.
Ja sinä opit. Ymmärrätkö?
Sitten voimme olla yhdessä, ja niin sen on määrä ollakin.
Rauhallisesti.
Tässä se on.
Siitä vain.
Ei hätää. Ei hätää.
Katso minuun.
Näetkö?
Panet vain turpasi siitä läpi.
Juuri niin.
Sinähän käsitit sen.
Hyvä poika.
Noin.
Liian iso, liian kivinen, täynnä ruohon juuria.
Kyntöruunakaan ei selviäisi siitä yksin.
Mutta tämä selviää.
Se levittäisi siipensä ja lentäisi Albertin käskystä.
Hienoa, että se on uskollinen, vaikka onkin vähän kahjo.
Kyntöhevospari voisi selvitä kuukaudessa hyvällä ilmalla.
Eikö Ted kestä katsoa?
Toki hän katsoo.
Kasvatit pojasta aidon Narracottin.
Hän on isänsä kuva.
Ei pätkääkään tervettä järkeä, mutta jukuripäisyys -
vie hänet vaikka läpi harmaan kiven.
Kaikki Devonin viljelijät, minä myös, ihailimme sinua,
kun jätit veljillesi hyvän tilan -
ja asetuit tälle kiviselle kurjalle tontille.
Sinulla on 20 miehen sisu.
Mutta kampurajalka ja juominen...
Juotko unohtaaksesi kivun?
Tällainen loppu oli odotettavissa.
Olikohan siinä mitään järkeä,
että vuokrasin sinulle tämän paikan,
kun katsoo vielä tuota nättiä vaimoasi?
Hänestä olit oiva naimakauppa.
Ja nyt on poikasi putoamassa samaan kuoppaan kuin sinäkin.
Näetkö?
Minullakin on länget.
Nyt mentiin.
Kävele vain. Juuri niin.
Kävele.
Kävele, Joey.
Alahan nyt kävellä.
Olisi parempi seistä mäen päällä ja tulla alamäkeen.
Sinua ei auta tänään muu kuin painovoima.
Kävele, Joey. Kävele.
No niin, Joey. Kävele.
Kävele nyt.
Kävele. Anna mennä.
Minä antaisin vauhtia piiskalla.
Hyvä! Pääsit mäen päälle. Ei kun uudestaan.
Saat paremman ajan alamäessä.
Niin sitä pitää. Nyt vain suoraan. Hyvä poika.
Suoraan. Hyvä poika. Hyvä poika. Eteenpäin. Hyvä poika.
Hyvä poika. Vedä syvältä.
Albie, täällä ollaan!
Jatka vain suoraan.
Juuri niin. Kävele vain.
Aura ei jättänyt vielä jälkeä.
Minäpä uskon, että se onnistuu.
Kun näin sinut ensi kerran, tiesin, että olet paras.
Siksi hän osti sinut.
Hän tietää, että olet rohkea, toisin kuin hän.
Kun näin sinut, tiesin, että pelastat meidät.
Ei onnistu, poika.
Se ei käännä puolta eekkeriä. Luovuta.
Pärjäsit ja yritit kovasti. Sinussa on enemmän miestä kuin isässäsi.
Eikä tuo ole vähän tylyä, hra Lyons?
Hän pilaa hevosen.
Palaan torstaina.
Saatte päivän aikaa muuttaa.
Sinun keräsi.
Ikävä juttu, Rosie.
Nyt, poika!
Sinun on tehtävä se!
Et tiedä, joten minun on tiedettävä puolestasi.
Meidän elämämme riippuu tästä.
Ala vain vetää. Vedä suoraan ja vedä kovaa.
Nyt, poika. Vedä!
Kävele, Joey. Kävele. Juuri niin!
Hyvä poika! Hyvä poika!
Eteenpäin! Eteenpäin, Joey.
Anna mennä. Juuri niin. Eteenpäin vain.
Kierrä se.
Soo, Joey!
Soo! Soo!
Pysähdy, rikot terän.
Kappas vain!
Äiti ja isä. Tulkaa katsomaan.
Se kyntää!
Hyvä poika, Albie.
Hyvä, Albert!
Enpä olisi uskonut!
En antaisi oman poikani kaatua mutaan auranterän viereen.
Siinä voisi mennä jalka.
Menetät kohta silmäsi,
jos jatkat horinaa siitä, miten hoitaa poikaani!
Tai auraani tai hevostani tai peltoani tai tilaani.
Anna mennä, Albie! Loppuun saakka!
Hoida homma, Albie! Hoida homma.
Onko kaikki hyvin?
Kaikki hyvin?
Nousehan siitä.
On siinä minulla kaksi houkkaa.
Olet yhtä kolhuilla ja verinen kuin hevonenkin.
- Missä isä on? - Alaniityllä vieläkin.
Toikkaroi taatusti.
Viina ei saa häntä toikkaroimaan.
Hän juo.
Niin joisit itsekin, jos olisit kokenut ja nähnyt saman.
Hän ei puhu siitä.
Ei puhu, koska ei voi. Kaikkeen ei ole sanoja.
Tule tänne.
Hiirten jälkiä.
Käy istumaan.
Tässä.
Tässä on hänen taisteluviirinsä.
Hän oli kersantti. 7. pataljoonassa, henkivartiokaartissa.
Tämä on kuningattaren myöntämä Etelä-Afrikan mitali.
Kaikki buurisodassa olleet saivat sellaisen.
Ja tämä...
Se on hyvin korkea kunniamerkki rohkeudesta.
- Isänkö? - Ei minun ainakaan.
Hän sai sen taisteltuaan Transvaalissa.
Hän haavoittui ja pelasti joukon miehiä,
ja ties mitä muuta.
Ei hän kerro minullekaan.
Kun hän palasi kotiin, hän heitti ne pois.
Kun hän pääsi jalkeille, hän heitti ne roskiin -
eikä kuunnellut, vaikka kuinka kielsin.
Olet innoissasi siitä, mitä teit tänään Joeyn kanssa.
On syytä ollakin, hieno poikani.
On hyvä tuntea ylpeyttä, kun on tehnyt jotain hyvää.
Mutta isäsi ei ylpeile sillä, mitä sitten tekikin Afrikassa.
Se oli varmasti rankkaa ja tuotti tuskaa,
mutta hän ei kai halua ylpeillä tappamisella.
Minä olisin ylpeä.
Jos lähtisin sotaan, jos pelastaisin toverini...
Tekisit tai et samoin kuin hän,
ajattele, kuinka rohkea hän on, kun ei suostu olemaan ylpeä.
Isäsi tekee virheitä -
ja juo unohtaakseen ne.
Mutta hän ei luovuttanut.
Hän tekee sen meidän vuoksemme.
Tänään näytit kaikille, että se kannatti.
Pidä huolta Joeysta ja se pitää aina huolta sinusta.
"Kersantti, 7. pataljoona, henkivartiokaarti."
Näetkö tämän, Joey?
Se on ollut mukana sodassa.
En varasta sitä.
Annan sen joskus hänelle takaisin.
Olen ainoa kylässä, joka ajaa autoa. Kukaan muu ei aja.
Näin on, ja tämä on isäni auto.
- Sinulla kävi tuuri. - Isäsi auto.
En yleensä saa ajaa sillä, koska se on...
Onko hän ystäväsi?
Anna mennä. Näytetään tytölle, kuinka lennetään.
Ei sinusta ainakaan tule hyppääjää.
Hus, Harold!
Yritetään istuttaa jotain muuta.
Tai mennään Bob-sedän hommiin.
Kuinka me sitten maksamme hra Lyonsille?
Mikä nyt eteen?
Uskoin, että Jumala -
antaa kullekin tietyn kuorman huonoa onnea.
Enää ei tunnu siltä. Olen saanut enemmän kuin jaksan kantaa.
Lakkaat rakastamasta minua, enkä moiti sinua siitä.
Voin vihata enemmän,
mutten koskaan rakasta vähempää.
Sota syttyi!
Olemme sodassa Saksaa vastaan!
Kuuletteko? Englanti ja Saksa ovat sodassa.
Kelloja soitetaan huomenna kello kuusi -
ja seuraavan kerran vasta, kun sota on ohi.
Piristy, Joey-poika. Nyt on Tavistockin markkinat.
Mitä hän teki hevoselle?
Etunimi, toinen nimi, sukunimi. Allekirjoita.
Sukunimi ensin. Etunimi, toinen nimi, viimeinen.
Uskokaa pois, pitäjän uljain hevonen.
Juoksee kuin ravihevonen, vahva, siivo, oikein hieno.
Ei patteja eikä nivelvaivoja. Hyvät jalat ja hampaat. Terve kuin pukki.
Paljonko herra haluaa -
tästä vahvasta, siivosta ja hienosta eläimestä?
Neljäkymppiä.
Saatte 20 eikä yhtään enempää.
Se ei riitä, kapteeni. 35 ja hevonen on teidän.
En tiedä, kuinka se kulkee.
Sehän kulkee. Mainiosti.
Tulette hämmästymään, sen voin luvata.
Devonin paras hevonen.
Paras koskaan näkemäni.
Kiitos.
Et voi.
Et voi. Se on minun.
- Minä koulutin sen. - Albert.
Ette saa sitä. Hevonen on minun.
Se on myöhäistä. Maksoin siitä juuri 30 guineaa.
Hankin sinulle ne rahat.
Tienaan ne.
Se ei tottele muita.
Ei siitä ole hyötyä sodassa. Se kavahtaa joka ääntä.
Olen pahoillani.
Jos Joey lähtee, minäkin lähden. Vapaaehtoisena.
- Vai niin. Mikä on nimesi? - Albert.
- Kuinka vanha olet? - 19.
- Onko se totta? - Ei, mutta näytän 19-vuotiaalta -
ja olen isompi kuin monet.
Ja olen vahva enkä pelkää mitään.
En epäile ollenkaan,
mutta laki määrää sotilaan iän.
Isäsi teki, mitä piti. Tiedät sen.
30 guineaa ei ole riittävä hinta -
näin hienosta hevosesta. Tiedän sen.
Minulla ei ole enempää.
Vuokraatko sen minulle? Omaksi ratsukseni?
Lupaan kuin mies miehelle, että pidän siitä -
yhtä hyvää huolta kuin sinäkin pidit.
Kunnioitan sitä ja tapaa, jolla olet hoitanut sitä.
Jos voin, palautan sen sinulle.
Hyvästelkää nyt.
Ei hätää.
Hyvä on, anna olla. Riittää jo. Se on hevonen eikä koira.
Alahan laputtaa.
Haluatko menettää tilan? Rose?
Pitikö se tehdä näin...
Olemme sodassa.
Sodassapa hyvinkin.
Joey.
Minähän käskin häipymään.
Anna hänen olla, Perkins.
Ei tämä ole loppu. Tämä ei ole loppu, veliseni.
Minä, Albert Narracott, lupaan, että olemme vielä yhdessä.
Löydän sinut, missä oletkin, ja tuon kotiin.
Ihan rauhassa. Ala tulla.
Alahan kävellä. Vauhtia.
- Pidä siitä hyvää huolta. - Hyvä on, sir.
Soo, soo. Ei hätää.
Ei hätää.
Ihan rauhassa. Soo, soo!
Älä hölmöile. Nyt ollaan armeijassa.
Hyvä poika. Ihan rauhassa.
Ihan rauhassa. Sinne niin.
Ympäri vain. Hyvä poika.
Rauhoitu.
Ei hätää, pysy siellä.
Joey, tässä on Topthorn.
Topthorn, tämä on Joey.
Päättäkää keskenänne, kuka on pomo. Kuulitteko?
Jos pitää tapella, tapelkaa. Kun olemme perillä,
kaikki tarvitaan Fritzejä vastaan.
Hellästi, Perkins. En halua hermostuttaa sitä.
Sodassa ei ole mitään hellää.
Eikä tule olemaan tässäkään.
Ymmärrän sen, mutta haluan, että se näyttää hyvältä.
Se on minun hevoseni.
Ei hätää.
Saan hänestä kylmiä väreitä.
- Kenestä? - Perkinsistä. Onneksi hän on omia.
Ei hassumpi. Ei ollenkaan hassumpi.
Ei silti voita omaa Topthorniani.
En olisi niin varma. Tässä on potentiaalia.
Se on tottunut puremaan kuolainta.
Blenheim voittaa kummankin.
Hajaantukaa.
Hyvä on, miehet. Kuunnelkaa.
Kaikki toitottavat samaa, aina Waterloosta Omdurmaniin,
Pickettin hyökkäyksestä Mars-la-Tourin taisteluun.
Ensimmäinen hyökkäys voi olla ja pitää olla ratkaiseva. Perkins?
- Niin, sir? - Ei tekosyitä, ei virheitä.
Siistikää hevoset esittelyä varten.
Haluan huomenna täydellisen hyökkäysharjoituksen.
Luulin, että ette uskaltaisi.
Mitä vielä.
Hyvä on. Katsotaan, mihin teistä vitsiniekoista on.
Tältä näyttää hiljainen itseluottamus.
Odotan teitä Duke of Yorkissa.
Kapteeni Nicholls komentaa.
Vetäkää miekat!
Miekat tanaan!
Hyökätkää!
No niin, Joey. Tiedän, että pystyt. Anna mennä!
Anna mennä, poika.
Tekin siis tulitte.
Se on nopea, myönnetään. Mutta löytyykö kestävyyttä?
Siltä löytyy kaikkea.
Mitä teet?
Kirjoitan kirjettä.
Oikein kuvan kanssa?
Se on pojalle, joka omisti Joeyn.
Haluan hänen näkevän, miten komea se on.
Ennen kuin viemme sen Kanaalin yli katsomaan saksalaisia tykkejä.
Niin, ennen sitä.
Lähtö huomenaamuna klo 4 -
yhdessä Dragoon-kaartilaisten ja Royalien kanssa. Eri kuljetukset.
Varusteet tarkistetaan satamassa klo 5.
Taisteluvarustus, ei mitään kiiltävää.
Napit, kypäränsoljet, jalustinraudat himmeinä.
Ei paljastavia heijastuksia.
Ilman muuta.
- Charlie. - Jamie.
Charlie.
Mitä tuumit uudesta lakista?
Silkkivuori. Pidän siitä.
Tuskin sillä on merkitystä saksalaisille.
Enpä tiedä. Mieti vähän.
Olet saku ja mietit, kumman tyypin ampuisit,
ja ajattelet: "Herran tähden,
toisella on kerrassaan upea lakki."
Se toinen voi saada luodista.
Tai sitten: "Tahdon tuon lakin." Ja ampuu sinut.
Tuota en ajatellutkaan.
RANSKA - 1914 QUIÉVRECHAIN
Tuossa on kohteemme, Saksan 11. divisioona,
joka on leiriytynyt viisi kilometriä itään Menin Roadista.
Tarkkailimme heitä,
ja he pystyttivät teltat ja sytyttivät tulet.
Tuhotkaa leiri, niin pääsemme rintamalinjan taakse -
ja yllätämme heidät etelästä Geluveldissa.
Loistavaa.
- Määrä? - Noin 600, jalkaväkeä.
Kaksi kertaa vahvuutemme.
Etumme on rykmentti, jossa on hevosia ja miehiä.
Ja pääsemme yllättämään. Mutta aika on nyt valttia.
Emme voi tietää, ovatko he täällä vielä huomisaamuna.
Aivan. Hyvä.
Siis tänään. Charlie, kerro miehille.
- Salisbury-muodostelmako? - Salisbury-muodostelma.
Hyökätkää leirin läpi ja ottakaa takaosa haltuunne.
Ruohikko vasemmalla on meitä korkeampaa ja tarjoaa suojan.
Loistavaa työtä, vääpeli.
Tiedusteluretket eivät mene koskaan hukkaan.
Kiitos, Singh.
Jamie!
He eivät aavista tuloamme.
Et kai epäröi?
En. Ymmärrän, että yllätys on kaikki kaikessa.
Mutta jos se on tehtävä, tehdään se nopeasti.
Oletko kunnossa, Charlie?
Voin mainiosti.
Ihan kirjaimellisesti. Mainiosti.
Valmistautukaa satulaan! Satulaan!
Valmistautukaa satulaan!
Satulaan!
Kiitos, Stanley.
Hei, Joey.
Kaunis poika.
Onhan kaikki hyvin?
On kunnia ratsastaa kanssanne, hyvät herrat.
Pankaa keisari katumaan päivää, jolloin aloitti sotatoimet.
Tuottakoon joka mies ylpeyttä itselleen, kuninkaalleen,
maalleen ja kaatuneille tovereilleen.
Rohkeutta.
Pelätkää Jumalaa! Kunnioittakaa kuningasta!
Vetäkää miekat!
Onnea matkaan, ystävät.
Eteenpäin käyntiä.
Käyntiä, käy!
Lyhyttä laukkaa!
Laukkaa, käy!
Hyökkäykseen!
Polttakaa paperit!
Vedä hänet alas!
Mitä? Luulitteko, ettei varusväki hoitaisi puolustustaan?
Katsokaa itseänne.
Keitä luulette olevanne?
Ala tulla!
- Mitä teemme hevosille? - Loukkaantuneet ammutaan.
Entä muut?
Kerätkää yhteen ja viekää perusleiriin. Tykkejä vetämään.
Ei tällaisia hevosia saa vetämään tykkejä.
Ampukaa sitten nekin.
Ehkä osaa voi käyttää ambulanssien kanssa -
noutamaan haavoittuneita kentältä.
- Suostuvatko ne valjaisiin? - Voin yrittää.
Ei se toimi. Ne ovat ratsuväkeä.
- Yritetään. - Ei onnistu.
Yritetään.
Ei hätää. Ei hätää, engelsmanni.
Ei hätää.
Gunther.
Toivotonta. Emme voi auttaa niitä.
Kappas vain.
Se, joka opetti sinulle tämän, pelasti henkesi.
Päivää tilalle.
Päivää, Si Easton.
Olin postissa.
Ja kun oli siellä, rva Allen sanoi, että Albertille oli paketti sieltä...
Sieltä...
Sieltä jostakin. Ja ajattelin,
että voisin tulla tätä kautta aamulla, joten tässä se on.
Kuka lähettää minulle paketin sieltä?
Avaa ja katso.
Se on luonnoslehtiö.
Kapteeni Nichollsin luonnoslehtiö.
Näettekö? Se on Joeyn kuva.
Joeyn kuva.
Herra mun vereni!
Siinä on kirjekin.
Anna mennä.
"Hyvä Albert Narracott, kapteeni Nicholls, joka kaatui..."
"...joka kaatui taistelussa tänään, jätti tämän teille."
"Terveisin, kersantti Sam Perkins."
Et voinut tietää, että se olisi ikävä uutinen.
Hän ratsasti Joeylla kuollessaan.
- Et voi tietää sitä. - "Taistelussa", siinä luki.
Hyvät herrat!
Liikumme kohti etulinjaa tänä iltana.
Täysilukuisena.
Liikettä!
Schroeder!
Et sinä. Sinä. Tule.
Pidän sinut täällä.
Olet paras hevosten kanssa, ja leiri on raivattava sukkelaan,
jos vihollinen jatkaa työntymistä lännestä.
- Työntyvätkö he? - Näin sanottiin.
Lähdemme, kun selviää, missä hevosia tarvitaan kipeimmin.
Selvä. Ehkä voin pitää veljeni täällä.
Hänkin on hyvä hevosten kanssa.
Ei ole tarpeen. Liikettä, lähdemme tänä iltana.
Ei se mitään, Gunther.
Sinä et lähde.
Sanon, että olet vasta 14. Olet vasta poika.
Isä allekirjoitti luvan. Hän tiesi ikäni, samoin he.
Äiti ei tainnut opettaa viikkaamaan paitaa.
Opetti tietenkin. En vain kuunnellut.
Nyt sinun on kuunneltava. Lupasin äidille.
Vannoin, että olet turvassa kanssani.
Minun kanssani, Michael.
Miehiä ei lasketa.
Meitä on liikaa. Voit jäädä tänne.
Livahda sängyn alle, kunnes he ovat poissa.
Mitä sitten?
Kaikki järjestyy.
Ja kun ajoneuvot menevät rikki ja tarvitaan hevosia,
tapaamme etulinjassa.
Olemme taas yhdessä.
Gunther.
Annan sinulle tämän. Tuottamaan onnea.
Pitämään turvassa.
Takaisin riviin!
Minulla on nälkä. Toitko ruokaa?
Valitan.
- Onko isä häpeissään? - On olevinaan.
Ehkä ensin onkin.
Mutta lopuksi hän on iloinen.
Ja me?
Mitä meistä?
Olin valmis lähtemään.
Olin ylpeä siitä.
Halusin mennä.
Italiassa on hyvä ruoka.
Niin.
Entä naiset?
Eivät ruoan veroisia.
Koska ovat syöneet liikaa?
Olet liian nuori sotaan ja liian nuori naisille.
En tunne itseäni nuoreksi.
- En enää. - Michael.
- Mitä? - Käy nukkumaan.
Meillä on edessä aikamoinen ratsastus.
Hyvää yötä, Michael.
Öitä, Gunther.
- Schroeder. - Niin, sir?
Väärinkäsitys?
Lupaus.
Se tulee tänään lähempää.
Tuuli temppuilee äänten kanssa. Se on menossa poispäin.
Kuulen sen, grand-père.
Eikä siellä tuule.
Älä valehtele minulle.
Täällä. Täällä ei tuule.
Mutta tuolla puhaltaa niin kovaa, että se nostaa sinut maasta.
Valehtelet ihan kaikesta.
Et muka ole huolissasi, mutta selvästi olet.
Tiedän, että sota lähenee,
mutta sinä sanot, että tuuli se vain temppuilee.
Sanoinko niin?
Aloit valehdella, kun äiti ja isä lähtivät.
He ovat kuolleet.
Mutta et sano sitä.
Luuletko minun kuolevan, jos kerrot totuuden?
Totuus on se,
että sinun pitäisi puhua vanhemmille ihmisille kunnioittavasti.
Jos kerrot minulle totuuden sodasta,
niin minä kerron totuuden isoista hevosista,
jotka minulla on tuulimyllyssä.
Kuka nyt valehtelee?
Tuulimyllyssäkö?
Niin. Ne seisoivat tuulimyllyn luona odottamassa Don Quijotea.
Tämä on François ja tämä on Claude.
Kuten pojat, jotka särkivät sydämeni viime kesänä.
Ne ovat jonkun omia.
Tällaiset hevoset eivät ilmesty sadusta.
Tiedän, grand-père. Eivät ne ole yksisarvisia.
Olen reilu ja odotan yhden päivän.
Ja ellei kukaan hae niitä iltaan mennessä,
ne kuuluvat minulle.
Emilie, katso minuun.
Et voi ratsastaa.
Äiti sanoi aina, että luuni murtuisivat -
- pienestäkin töytäisystä. - Se on totta. Onko asia sovittu?
Kiltti tyttö.
Se sovitaan, kun päätän, kummalla ratsastan ensin.
Vain kuolleen ruumiini yli!
Siitä ei tulekaan pitkä odotus.
Olin rakastunut François-nimiseen, jolla oli sinun kauniit silmäsi.
Valitettavasti hän rakasti Marieta, jolla oli sinun hampaasi.
Marie ihastui Claudeen, joka särki sydämeni,
ja jonka otan vielä miehekseni.
Katso tänne.
Ei puhuta.
Tänään opimme hyppäämään.
Tiedätkö, että ranskalainen hyppäsi 1,85 metriä Pariisin olympialaisissa -
ja voitti kultaa? Tänään päihitämme sen ennätyksen.
Hyppäät tästä.
Kun käsken, hyppäät rohkeasti sen yli.
Hyppää yli!
Katso minua.
Ja nyt on sinun...
Hän ei usko, että onnistumme. Mehän näytämme hänelle, vai mitä?
Ei tarvitse pelätä.
Olet hyvin korkea.
Tapat itsesi.
Vain jos yrität estellä niin, että putoan.
Ole kiltti. Tule alas...
Vie ne jonnekin piiloon.
Ja nopeasti.
Nimeni on Bonnard. Omistan maan. Miksi olette täällä?
Ruokaa. Etulinjan sotilaille. Kaikki antavat osansa.
He vievät kaiken.
Missä hevoset ovat?
Mitkä hevoset?
- Mikä tämä on? - Jätä se, jos et tiedä.
Kattila kuin kattila. Kyllä sille käyttö keksitään.
- Missä karja on? - Teen hilloa. Ei meillä ole karjaa.
Mutta tallissa on tuoretta heinää.
Sitä käytetään patjojen täytteenä.
- Oletteko tytön ukki? - Kyllä.
- Missä vanhemmat ovat? - He ovat kuolleita.
He kuolivat.
Mikä tuo on?
Tuuli. Se temppuilee ullakolla.
Ei nyt tuule.
Vanha talo natisee.
Sulkekaa luukut.
Tyttö taitaa olla sairaalloinen?
Jos joku teistä satuttaa häntä,
tapan teidät, vaikka olenkin vanhus.
Olin antamassa kattilan takaisin.
Mutta nyt pidänkin sen.
Soppaa varten.
Tulemme takaisin.
Sadonkorjuun aikaan.
Kerro, mitä heille tapahtui.
Äidille ja isälle.
Sanoit kertovasi, kuinka he kuolivat -
syntymäpäivänäni.
Se on huomenna.
He kuolivat taistellen.
Eikö niin?
Mutta kun sotilaat tulevat,
sinä et tee mitään.
- Taidat olla pelkuri. - Kyllä.
Vanhempasi olivat rohkeita.
Minä teen hilloa.
Etkä ole tehnyt rohkeaa tekoa elämässäsi?
Ehkä rohkeutta on monta sorttia.
Tiesitkö, että ranskalaisilla on parhaat kirjekyyhkyset?
Se voi ratkaista sodan,
että viestit pääsevät läpi.
En halua kuulla linnuista.
Ne päästetään irti rintamalla ja niiden käsketään lentää kotiin.
Ne eivät tiedä muusta.
Mutta päästäkseen kotiin niiden on lennettävä taistelujen yli.
Voitko kuvitella moista?
Siinä lentää yli -
tuskan ja kauhun tietäen, ettei voi katsoa alas.
On katsottava eteenpäin, tai ei pääse kotiin.
Mikä voi olla sen rohkeampaa?
- Mikä tuo on? - Lahja.
Toivottavasti et ole ostanut tympeää mekkoa,
jota on pakko pitää, kuten viime vuonna.
- Oliko se tympeä? - Oli.
Näytin rumalta nunnalta.
Anna kätesi.
Grand-père, meillä ei ole rahaa.
Kun sota on ohi, saat ostaa minulle koruja ja vaunuja.
Ihan niin kuin haluat, kultaseni. Ihan niin kuin haluat.
Sinähän se olet päällikkö.
Se on vain vanha kapine, jonka löysin.
Älä murehdi. Anna sen olla. Laitan sen takaisin.
Se kuului äidillesi.
Piilotin sen, ettet innostuisi.
Haluan, että ratsastat oikein hitaasti. Hyvin varovasti.
- Lupaa, ettet mene kauas. - Tietenkin.
Mäen päälle ja saman tien takaisin.
Lupaan.
Sankarini!
Hitaasti. Hitaasti.
Emilie!
- Päästäkää irti! Ei! - Hän on lapsenlapseni!
- François! - Lopeta. Älkää satuttako häntä.
- Älkää satuttako häntä. - Ei!
Ette tarvitse niitä. Teillä on jo monta.
Ottakaa isompi ja jättäkää pienempi.
Särjette lapsenlapseni sydämen.
Sota vie kaiken jokaiselta.
- Kuinka niiden käy? - Vetävät tykkejä, kunnes kuolevat.
Tai kunnes sota loppuu.
Se ei lopu koskaan.
Siinä on teille vastaus.
Heiglemann.
- Nämä ovat teille. - Kyllä, sir.
Ne näyttävät vahvoilta. Kestänevät kuukauden tai pari.
Olet kaunis.
Sääli, että sinut löydettiin.
Todella sääli.
Vetäkää yhdessä, miehet!
Yhdessä! Yhdessä. Kaikki yhtä köyttä.
Tasainen tahti. Tasainen tahti.
- Varokaa, kolmonen ei jaksa. - Liikettä, liikettä.
Seis! Seis! Tauko.
Tauko. Seis, seis!
Heiglemann! Tuokaa tänne toinen.
Tänne toinen hevonen.
Se sieltä.
Ei, ei. Se iso musta!
Se on hyvä hevonen.
Jos se joutuu vetämään tykkiä, siitä ei ole mihinkään.
Prinssin kunto alkaa romahtaa. Katsokaa jalkaa.
- Oletteko antanut niille nimet? - Kyllä, sir.
Ei pidä antaa nimeä sellaiselle, jonka voi menettää.
Sen jalka ei kestä.
Sotamies, totelkaa.
Laittakaa se kiinni.
Ettekö näe? Tämä on vahvempi.
Laittakaa se kiinni!
Ei velttoilla!
Pitäkää se kireänä! Käyttäkää piiskaa!
Ei velttoilla! Ylös asti!
Seis!
Viekää hevoset pois.
Ammus!
Ladatkaa!
Väistykää!
Sytytin!
Asemiin!
Ja...
Tulta!
RANSKA - 1918 SOMME
Arvoesineet sankoon. Jos elätte, saatte ne takaisin.
Onnea matkaan!
Arvoesineet sankoon!
Kristuksen veri antaa ikuisen elämän.
Nimeen Isän, Pojan...
Ehkä se on vain harjoitus. Kuten viime kerrallakin.
Rakkauskirje?
Se on oma asiani.
Kuulin, että sinä ja kaverisi olette taas matkineet lintuja.
Aiotko kirjoittaa kirjeen hevosellesi?
Kun olet löytänyt hevosesi,
kaipaisin vähän apua heinäsuovaan kadonneen neulan kanssa.
Kaikki arvokas!
Joka selviää takaisin, pääsee jaolle.
Jää tänne.
Muistatko, kun ratsastin Joeylla kilpaa autosi kanssa?
Muistan, kuinka lensit ilmojen halki.
Kuka se tyttö oli?
Oliko siellä tyttö?
Oli. Etkö muista?
Joku tyttö kai. En muista, kuka niistä.
Muistan, kuinka putosit pyrstöllesi ojaan.
Näetkö?
Aina viihdyttämässä, Narracott. Pisteet siitä.
Teitkö sen? Putositko pyrstöllesi?
Asemiin! Kaikki valmiiksi!
- Siinä se tulee! - Asemiin! Lähdetään.
- Nyt! Tiukasti kiinni! - Kyllä, kessu.
Rohkeutta, pojat. Olkaa valmiina. Olkaa valmiina.
Valmiina lähtöön.
Olkaa rohkeita, pojat!
Muistakaa, ettei se ole kaukana. Siitä pääsee läpi.
Juoskaa lujaa, älkää hermostuko. Pitäkää silmänne auki,
niin Luoja ja kuningas suojelevat teitä.
Komppania kiinnittää pistimensä! Kiinnittäkää pistimet!
Tiedätkö, mitä tuo muistuttaa?
- Mitä? - Sitä mahdotonta alaniittyä,
kun kynnimme sen Joeyn kanssa.
Elämäni paras päivä, ja sinä olit siellä.
Ja nyt alkaa elämäni pahin päivä,
ja sinä valat minuun rohkeutta. Me kaksi ikuisesti!
Ja Joey.
Kun olette ei-kenenkään-maalla, menkää sivustaan -
ja pysykää siellä.
- Pojat, tikkaille! - Eli säätyläisten viereen?
Sillä voi selvitä. Meikäläiset taidolla, heikäläiset tuurilla.
No niin, pojat. Eteenpäin.
Andrew.
Sinä myös, Narracott.
Ja sinä kanssa.
Tikkaille, pojat. Nouskaa tikkaille.
Menkää asemiin! Juuri niin.
Kuunnelkaa kersanttia.
Jos joku kääntyy takaisin,
jos kukaan omista juoksee kohti,
niin otat tämän aseen ja ammut kuoliaaksi.
Ymmärrätkö?
Ymmärrätkö minua? Ymmärrätkö, mitä sanon, poika?
Otat aseen ja ammut kuoliaaksi.
Ymmärrätkö?
Ylös, poika. Nouse tikkaille. Tikkaille ja töihin.
Ei tässä mitään, Andrew.
Andrew!
Kukaan ei pakene tänään.
Andrew! Kukaan ei pakene tänään.
Ja sitten yli!
Jätä minut! Jätä minut!
Sinulla ei ole hätää täällä. Sinut tullaan hakemaan.
Albert.
- Kuuntele. - Kaikki on hyvin.
Kaikki hyvin. Ollaan Devonin poikia.
Matalaksi!
Ei!
Albie.
Me selvisimme.
Andrew! Täältä pääsee!
Kaasua, kaasua!
Albie.
Tänne ei pysähdytä. Pidä ne liikkeessä.
Tällä on hätä. Sen pitää levätä.
Nyt ei levätä. Pitäkää ne liikkeellä.
Ole kiltti. Pysy jaloillasi.
Ei, ei, ei.
Ei. Ole kiltti.
Pysy jaloillasi.
Ole kiltti. Pysy jaloillasi.
He tulevat. Jätä se, sotamies. Jätä se.
Tule mukaan.
Painu helvettiin!
Juokse!
Juokse! Juokse!
Juokse!
Valmiustila.
Tuolla liikkuu jotain.
Mikä hitto se on?
Näyttää lehmältä.
Hittoako lehmä täällä tekisi?
Ei se ole mikään lehmä.
Mikä se sitten on?
Ei se voi olla hevonenkaan. Kenenkään ei pitäisi olla tuolla.
Ei se ole hevonen. Ei se ole hevonen.
Se on hevonen.
- Se on hevonen. - Niin, se on hevonen.
Hemmetti.
Se on hevonen!
Kutsutaan sitä.
Kuinka hevosta kutsutaan?
Se on kiinni piikkilangassa.
Voi jumalauta.
Mitä oikein teet?
Tule takaisin, kuuletko?
Korpraali, tämä on käsky. Takaisin tänne.
Kuunnelkaa nyt. Ei sitä voi jättää.
Mitä hän tekee?
Se on ansa.
En usko. Hän yrittää auttaa sitä.
Säikäytä hänet takaisin poteroon.
Eikö tämä ole valkoinen lippu?
Näettekö valkoisen lipun?
Haluan vain auttaa tätä hevosta.
Takaisin, senkin tolvana.
"Herra on minun paimeneni, ei minulta mitään puutu."
"Viheriäisille niityille hän vie minut lepäämään."
"Virvoittavien vetten tykö hän minut johdattaa."
Elukkaparka.
Pikku raukka.
Kaikki hyvin. Älä riuhdo tuolla tavoin.
Revit vain itsesi.
Tulet sokeaksi.
Voi minua. Unohdin ottaa rukkaset, tai jotain millä leikata...
Tuumin, että voisit tarvita näitä.
Piikkilankaan.
Niin. Kyllä, minä...
Kiitos.
Terve.
Kiitos.
Onpa pitkä lanka.
Kun leikkaat sen, se pääsee irti -
tästä, tästä ja tästä.
Ne kiertyvät takaisin hyvin rajusti,
mikä haavoittaa raukkaa entisestään.
Puhut hyvää englantia.
Puhun englantia hyvin.
Saanko?
Mitä jos vapautamme ensin pään,
ettei se yritä nousta ja sokeudu?
- Ja sitten... - Harmi, ettet tuonut toisia.
Sitten leikkaan langan tästä.
Tarvitaan lisää leikkureita!
Kuollut kulma.
Leikkuri ei pelästytä sitä.
Leikkaa sinä tästä ja pitele lankaa.
- Minä voisin... - Asia selvä. Tehdään niin.
Ymmärrät, mitä tässä tapahtuu, eikö niin, heppa?
Sinun pitää olla ihan hiljakseen.
Hyvä poika.
Olet aikamoinen hevonen, autat meitä auttamaan itseäsi.
Hyvä poika.
Olet hieno poika.
Miten teidän puolellanne sujuu?
Mahtavasti.
Luemme, kudomme villapaitoja ja opetamme rotille sirkustemppuja.
Jos kaipaatte lisää rottia, saatte meiltä,
sillä meillä on yli oman tarpeen.
Ne pelottavat pois kaikki nätit tytöt.
Meidän tytöt ei rottia pelkää.
Isot, vantterat saksalaistytöt?
Jotka hierovat rotevin ottein?
Joka torstai.
Ja leipovat rommikakun syntymäpäiväksi.
Hyvä on.
Mikä hevonen!
Mitkä lihakset. Mitkä pitkät jalat.
Ne on luotu juoksemaan. Juoksemaan karkuun vaaraa.
Ne osaavat vain juosta pois.
Ja me opetamme niille ihan muuta.
Juoksemaan taisteluun.
- Sotahevonen. - Niin.
Sotahevonen.
Siinä se on.
Onpa sinusta tullut outo eläin.
Entä nyt?
Kai otan sen mukaani?
Koska minä toin leikkurit, hevonen on minun. Reilu peli.
Ei todellakaan. Se on selvästi englantilainen.
- Koska se on noin siivoton? - Ei, vaan nokkela.
Et ole itsekään järin puhdas.
Otellaan. Voittaja saa hevosen.
Ei kiitos, rakas. Ettei vain syty sota.
Onko sinulla minkäänlaista lanttia?
- Heitetäänkö kolikkoa? - Kyllä.
- No niin, Fritz. Heitä. - Nimeni ei ole Fritz.
Se on Peter.
Peter. Minä olen Colin.
- Valitse puolesi, Colin. - Kruuna.
Se on keisarin naama, eikä se katso minua iloisena.
Hevonen on sinun.
Taisi hiljetä.
Niin.
Odota puoli tuntia, niin taas ammutaan.
Olen surkea ampuja. En osu koskaan pilkkaan.
Kiitos.
Heipparallaa, kamu.
- Pidäthän siitä hyvää huolta? - Pidän.
Outo elukka.
Outo olet itsekin. Pidähän huolta.
Colin!
Saksalaiset leikkurit.
Muisto komeasta ystävästä Düsseldorfista.
Kiitos. Käytän niitä South Shieldsin puutarhassa.
Pidä pääsi alhaalla, Pete-poju.
Ainutlaatuinen. Ainutlaatuinen hevonen.
Täällä on täyttä. Liikettä.
Hän sai kaasua. Meidän on odotettava aamuun.
- Ei tässä voi olla kaikki. - Tässä on kaikki.
Kävelemään pystyvät haavoittuneet -
sidontapaikalle.
Sidontapaikalle!
Pysy paikallasi.
Pärjäät hyvin.
- Mitä se täällä tekee? - Tarvitaan eläinlääkäri.
Ei sellaista ole. Hyvä jos on hevosia.
Haavoja on joka puolella, mutta jalassa pahimmat.
- Varmaankin jäykkäkouristus. Ei hyvä. - Minä pyydän.
Minun on hoidettava nämä miehet. Kai te sen näette?
Tämä hevonen kestää mitä vain.
Mikä se on?
Hevonen, jonka löytyi ei-kenenkään-maalta. Käy maate.
Millainen hevonen?
Sanoisin, että aika ihmeellinen.
Kukaan ei selviä sieltä.
Ihmehevonen.
Se jäi henkiin siellä, mistä kukaan ei selviä.
Eli minulle ja kavereilleni, siis miehille se on...
Meillä on toiveita sen suhteen.
Se pitäisi ampua saman tien.
- En voi. - Se olisi armeliasta.
Jalka ei parane.
Kersantti.
Päästäkää se tuskistaan.
Eihän sitä ammuta täällä?
- Mitä tapahtuu? - He ampuvat sen hevosen.
Hyvät rouvat.
Hoitajat, tänne.
Perääntykää. Perääntykää.
Tee se uudestaan.
Joey?
Hei, Joey. Missä sitä on oltu?
Missä ihmeessä olet ollut?
Tunnetteko tämän miehen?
- Mikä on nimesi? - Narracott.
Sotamies Albert Narracott, sir.
Mikä lie hevonen ja hyvin pahasti loukkaantunut.
- Hoidatteko tätä miestä? - Kyllä.
Ei se ole mikä tahansa. Se on minun. Kasvatin sen Devonissa.
Katsokaa sen jalkoja.
Neljä valkoista sukkaa, se on kauttaaltaan ruskea -
ja sillä on valkoinen merkki tässä näin.
- Viekää hänet pois. - Tulehan.
Odottakaa! Ette näe, koska se on likainen.
Neljä valkoista sukkaa.
Hajaantukaa. Lähtekää siitä, koko joukko.
Näettekö? Ei se ole mikä tahansa.
Hoidamme hevosen.
Paikkaamme sen parhaamme mukaan.
Kohtelemme sitä kuin sotilasta.
Kiitos, sir.
Hyvät herrat!
Velvollisuuteni on kertoa teille tärkeä uutinen.
Tänään klo 11.00, kahden minuutin kuluttua,
sota päättyy.
Kuningas ja kuningatar kiittävät teitä palveluksestanne.
Me voitimme,
vaikka se maksoi enemmän, kuin moni kuvitteli.
Kun kellot soivat,
eli hetkisen kuluttua ensi kertaa neljään vuoteen,
muistellaan hetki taisteluissa kaatuneita tovereita -
ja kiitetään Jumalaa kamppailun päättymisestä -
ja voitosta.
En ymmärrä, sir.
Vain upseerien hevoset. Muut huutokaupataan välittömästi.
Mikä häväistys. Se on pojan hevonen. Devonista.
Kasvatti sen varsasta saakka.
Koulutti sitä, kunnes armeija tuli kaupunkiin.
Nämä eivät ole minun sääntöjäni, kersantti.
Teidän on vietävä se huomenna markkinoille.
Siinä kaikki.
Jokainen osallistui.
Tässä on kaikki, mitä meillä on.
Siinä on 29 puntaa. Osta se takaisin.
Tietääkö majuri?
Majuri laittoi kympin. Mutta siitä ei puhuta.
Ystäväsi, jolla on kainalosauvat,
jopa pyysi majuria sanomaan, että Joey on upseerin hevonen,
että se pääsisi muiden mukaan.
Pane töpinäksi, Narracott. Ettei esitys jää näkemättä.
Seitsemän puntaa! Seitsemän puntaa tarjottu!
Seitsemän. Kahdeksan puntaa täällä. Kahdeksan puntaa!
Kymmenen. Korottaako kukaan? Myyty!
Hyvä on. Kukaan ei tarjoa enempää kuin 15 täysiverisestä.
He haluavat työhevosia.
Seuraava!
Aloitetaan neljästä punnasta!
Neljä puntaa!
- Viisi! - Viisi puntaa täällä!
- Korottaako joku? - Seitsemän puntaa!
- Kahdeksan puntaa. - Yhdeksän!
- Yhdeksän. - Kymmenen puntaa!
Kymmenen puntaa!
- Yksitoista! - Yksitoista!
Teurastaja Cambraista. Kovia tarjouksia koko aamun.
Yksitoista puntaa.
Anna minun hoitaa tämä, sotamies. Viisitoista!
Siihen on hyvä lopettaa.
Viisitoista puntaa!
- Kuusitoista! - Kuusitoista puntaa.
Seitsemäntoista!
Kaksikymmentä Englannin puntaa. Siihen on hyvä lopettaa, ystäväni.
Kaksikymmentä puntaa!
- 25! - 25 puntaa!
26.
26 puntaa!
- 27! - 28!
28 puntaa.
29.
Ja 30!
Nouseeko 30 punnan yli?
Sata puntaa!
Jos huudatte minua vastaan,
myyn takin niskastani ja tarjoan 110.
Jos vielä huudatte minua vastaan, myyn tilani -
ja tarjoan tuhat!
Sata puntaa!
Ensimmäinen, toinen,
myyty!
Herra,
saatte kaikki maksamanne rahat,
kun saavumme Englantiin.
- Saatte tuplaten sen... - Ette tiedä siitä mitään.
Olette väärässä. Tiedän siitä kaiken.
Te löysitte sen. Kuulin, että löysitte hevosen -
piikkilangasta sotajoukkojen välistä.
Minä sen löysin. Hän kasvatti sen.
Kun kuulin tästä ihmehevosesta, matkustin kolme päivää,
koska tiesin, kenen hevonen se oli.
Lapsenlapseni.
Tyttö pelasti sen hengen. Se oli hänelle kaikki kaikessa.
Missä lapsenlapsenne on?
Sota vei kaiken jokaiselta.
Hänestä jäi vain hevonen.
Älä ole huolissasi minusta, kun lähden.
Minäkään en ole huolissani sinusta.
Minähän löysin sinut.
Ja sinä minut.
Ja me molemmat...
Tiedämme molemmat, että selvisimme siitä.
Tule nyt.
Me olemme onnekkaita. Kuten aina.
Siitä päivästä, kun tapasin sinut.
Jumala olkoon kanssanne.
Tiedättekö, mikä tämä on?
Se kuuluu isälleni.
Se on hänen rykmenttinsä viiri.
Kuinka se on teillä?
Saatte tämän.
Paljon kiitoksia tästä.
Ja tämän.
- Minä... - Ei, ei, ei.
Ei ole tarpeen. Se kuuluu teille.
Näin pikku tyttöni olisi halunnut.
Ja hän oli päällikkö.
Mikä hänen nimensä oli?
Emilie.
Hänen nimensä on Emilie.
SOTAHEVONEN