Første gang jeg så en film på Cinémathèque Française, tænkte jeg -
- at kun franskmænd ville lade et palæ lægge hus til en biograf.
Filmen var Sam Fullers "Chok Korridor".
Billederne var så stærke, at man næsten blev hypnotiseret.
Det var sidst i 60'erne, og jeg var i Paris for at lære fransk -
- men det var her, jeg fik min rigtige uddannelse.
Jeg blev medlem af, hvad der på den tid var et slags broderskab.
Filmelskernes broderskab. Vi kaldte os "cineaster".
Jeg var en af de umættelige, der altid sad nærmest lærredet.
Hvorfor sidde så tæt på?
Måske fordi vi ville modtage billederne først.
Mens de stadig var nye og uberørte.
Før de forsvandt bag os.
Før de vandrede fra række til række -
- indtil de trætte og opbrugte vendte tilbage til operatørrummet.
Måske var lærredet en skærm.
En skærm mellem os og omverdenen.
Men der var en aften i foråret 1968 -
- hvor verden endelig brød igennem skærmen.
Dikteret af en række tvivlsomme interesser -
- har Malraux fyret Henri Langlois fra Cinémathèque Française!
I Chaillot fik man indblik i den ægte og uforfalskede filmkultur.
I bureaukratiets navn har kulturens fjender generobret frihedens bastion!
- Frihed får man ikke forærende! - Man tager den!
Alle filmelskere her og i resten af verden -
- støtter Henri Langlois!
Henri Langlois skabte cinemateket.
Han viste nemlig film frem for at lade dem rådne op i en kælder.
Han viste alle film, gode, dårlige, gamle, nye, westerns, gysere.
Alle nybølgens filmskabere kom her for at lære deres håndværk.
Her blev den moderne filmkunst født.
Langlois var blevet fyret -
- og alle cineaster i Paris var mødt op for at protestere.
Det var vores helt egen kulturrevolution.
Undskyld?
Gider du tage den?
Den sidder fast på læben.
Tager du lige min cigaret? Den sidder fast.
Ja, ja... selvfølgelig!
- Undskyld. - Er du englænder?
- Nej, amerikaner. - Nu må du gerne slukke den.
- Hvad hedder du? - Matthew.
Du kommer meget her, ikke? Hvorfor er du altid alene?
Jeg kender ikke rigtig nogen.
- Hvorfor er du lænket til porten? - Det er jeg heller ikke.
Hvor er du ren! Af en, der elsker film så meget.
Kender du Jacques? Hvis lort kunne skide, ville det stinke som ham.
Min bror snakker med ham. Du kan lugte det, når han kommer tilbage.
Som at være i en svinesti.
Du taler godt engelsk. - Hvad?
- Du taler godt engelsk. - Min mor er engelsk.
Her er Theo. Når jeg præsenterer dig, så tag lige en sniffer.
Truffaut, Godard, Chabrol, Rivette, Renoir, Jean Rouch og Rohmer er her.
Signoret, Jean Marais og hvem ellers?
Jo, Marcel Carné.
Hvad skal vi? Skal vi blive eller gå?
Det ved jeg ikke.
Theo, det er Matthew.
Du havde ret. Han er amerikaner.
Jeg har lagt mærke til dig. Du har set alt af Nicholas Ray.
- Jeg er vild med hans film. - Hvilke? "De lever om natten"?
Nej, mere sådan nogle som "Johnny Guitar" og "Vildt blod".
Ved du, hvad Godard skriver om ham?
"Nicholas Ray er film"!
- Hvad laver du? - Mig?
Kom her! Hurtigt!
Fascister!
Sådan mødte jeg Theo og Isabelle.
Mit hjerte hamrede. Enten fordi jeg var blevet jagtet af politiet -
- eller fordi jeg var forelsket i mine nye venner.
Som vi gik der og snakkede om politik og om film -
- og om, hvorfor franskmænd aldrig lærer at spille rock...
- Jeg er sulten. - Jeg glemte sandwicherne.
... ønskede jeg, at aftenen aldrig ville ende.
- Tak. - Har du ikke noget med?
Nej, spis bare. I skal ikke tænke på mig.
- Jeg er altså ikke sulten. - Nu har jeg brækket den over.
- Det er sødt af dig, men... - Tag den nu, for pokker!
Theo, har du ikke noget til Matthew?
- Det her er fint. - Jeg gav ham en tredjedel af min.
Jeg er altså ikke kommet for at spise jeres mad.
- Han vil ikke have den. - Jo, han vil!
- Han er bare høflig. Værsgo! - Det er sødt af jer.
- Hvor kommer du mere præcist fra? - San Diego.
Hvad med jer to? Er I født i Paris?
Jeg kom til verden på Champs Elysées i 1959.
På Champs Elysées' fortove. Og ved du, hvad mine første ord var?
- Nej, hvad? - "New York Herald Tribune!"
New York Herald Tribune!
Tager du ikke med mig til Rom?
- Her, lige her! - Nej, der!
- Godnat, Matthew. - Godnat.
"Kære mor."
"Denne gang har jeg nogle rigtige nyheder."
"Jeg har lige fået mine første franske venner."
- Matthew? - Hvem er det?
- Bare rolig. Det er mig. - Theo?
- Jeg vækkede dig vel ikke? - Nej, jeg har været oppe længe.
- Sådan lyder du ikke. - Jeg lyder altid sådan om morgenen.
Jeg er på vej til en forelæsning.
Vil du spise middag i morgen med Isa og mig?
- Sådan rigtig middag på restaurant? - Nej, ikke på restaurant. Hos os.
Ja, gerne. Det lyder skønt.
Okay, kan du ikke... - Theo, læg på. Klokken er 9.
Skal vi mødes til en drink først? Raspail kl. 18.
- Ved du, hvor det er? - Boulevard Saint-Germain?
3. sal!
- Der er plads til os alle tre! - Theo og jeg smitter!
Vi er meget smittefarlige.
Pas på, du ikke bliver ramt af os!
- Hvor smukt. - Synes du virkelig det?
Godaften, mor.
- Hvad laver du her? - Vi kommer til middag.
Med Matthew. Har Isabelle ikke sagt det?
- Hvem? - Ham her.
Vores nye ven. Matthew, det er min mor.
- Det glæder mig at møde dig. - I lige måde.
- Nå, du er måske amerikaner? - Ja, fra Californien.
Matthew bor på et tarveligt hotel, så vi har inviteret ham på middag.
- Ja... - Hvad er der?
Hvad skal jeg sige? Jeg har lavet mad til to, og nu er vi pludselig fem.
- Har Theo ikke sagt noget? - Nej, hverken Theo eller du.
Store idiot. Har du grød i hovedet?
- Det var dig, der skulle sige det! - Er du dum eller hvad?
- Tøjte, møgsæk... - Så er det nok, I to!
Du må undskylde mine børns opførsel, Matthew.
Nej, jeg burde sige undskyld. De skal ikke have besvær på grund af mig.
Ingen kan bebrejde dig noget.
Må jeg se dig?
Godt, jeg vil have, du gør et godt indtryk på far.
Far, det er mig. Vi spiser her.
- Hvad med cinemateket? - Lukket indtil videre.
Far, kan du ikke se, vi har en gæst? Det er Matthew.
- Goddag. - Matthew spiser med i aften.
Min unge Matthew, inspiration er som et spædbarn.
Den vælger ikke et passende tidspunkt at komme til verden på.
Den viser ingen hensyn over for den stakkels forfatter.
Men når den kommer...
Når den nedlader sig til at komme, så ved man...
Unge mand? Jeg talte til Dem og forestillede mig, at De lyttede.
Det gjorde jeg også. Undskyld.
Hvad?
Ikke noget, det var bare...
De er som fortryllet af den lighter. Jeg vil gerne vide hvorfor.
- Nå? - George! Matthew er gæst i huset.
Nej, det er ægte nysgerrighed. Jeg vil gerne vide det.
Jeg sad bare og legede med Isabelles lighter.
Men det var uhøfligt, så jeg lagde den tilbage på bordet.
Men jeg lagde den diagonalt på en af disse kvadrater.
Så opdagede jeg, at lighterens længde svarede til diagonalen.
Stiller jeg den her langs den yderste linje...
Den passer også der.
Den passer dér. Og den passer sådan og sådan.
Og også sådan her.
Og hvis jeg deler den på midten, passer den garanteret også et sted.
Den passer overalt.
Se selv.
Jeg opdagede, at jo mere man ser på alting...
Bordet, tingene på det, køleskabet, dette værelse -
- Deres næse, verden...
Pludselig...
...opdager man, at der er en slags kosmisk harmoni -
- af former og størrelser.
Jeg tænkte bare på hvorfor. Jeg ved ikke hvorfor.
Jeg ved bare, den er der.
Det er en interessant ven, I har. Mere interessant, end I ved af.
Når vi ser os omkring, hvad ser vi så?
Kaos, ikke sandt? Total kaos!
Men set fra oven... Set, så at sige, med Guds øjne -
- så falder brikkerne på plads.
Mine børn tror, at deres demonstrationer -
- og besættelser og aktioner...
De tror, at den slags er i stand til -
- ikke alene at provokere samfundet, men også forandre det.
Så hvis Langlois bliver fyret, skal vi ikke foretage os noget?
Og heller ikke hvis indvandrere bliver udvist og studerende tævet?
En smule oplysning skader ikke.
Alle andre er altså galt på den? Frankrig, Italien, Tyskland, USA...
Før I kan forandre verden, må I indse, at I selv er en del af den.
I kan ikke stå udenfor og kigge ind!
Du nægtede at underskrive en protestskrivelse mod Vietnamkrigen.
Digtere skriver digte.
"En protestskrivelse er et digt..."
"...og et digt en protestskrivelse". Du behøver ikke citere mig.
Ja, "En protestskrivelse er et digt, og et digt en protestskrivelse".
- Ja! - Det er dine mest berømte linjer.
Og se dig nu.
- Jeg vil ikke ende som ham. - Theo!
Vi må hellere gå i seng. Vi har en lang dag for os.
George?
- Undskyld, hvad sagde du? - Vi skal i seng.
Du har noget, du skal sige til børnene, ikke?
Jo, det er rigtigt. Undskyld.
Jeg har lagt checkene på kaminen. Indløs dem, hvis I får brug for dem.
Godnat, alle sammen.
- Godnat, far, og god tur. - Godnat, min skat.
Theo.
- Jeg vil ønske dig en god nat. - Det var en fornøjelse at møde Dem.
- Tak for denne gang, Matthew. - Selv tak, og tak for mad.
Inviter Matthew til at overnatte. Hans hotel lyder ikke indbydende.
Godnat.
Hvorfor har du ikke forblændet os med dine filosofiske overvejelser?
- Jeg vidste ikke, det var filosofi. - Far var meget imponeret.
- Far er fuld af lort. - Jeg synes, I er heldige.
Bare mine forældre var så søde.
Andres forældre er altid sødere end ens egne.
Men pudsigt nok er ens bedsteforældre altid sødere end andres.
Det har du fuldstændig ret i!
Jeg har aldrig tænkt over det før, men du har ret.
Matthew, hvor er du sød.
Den er dobbelt så lang som...
Jeg går i seng.
Bliver du?
- Er alt okay? - Ja, det er.
Godnat, Matthew.
Alle har en far.
Ja, men bare fordi Gud ikke eksisterer -
- betyder det ikke, at han kan træde i Guds sted.
Okay?
- Skønt. - Godnat.
- Vi ses i morgen.
Tak...
Godmorgen.
- Hvad laver du? - Jeg fjerner søvn fra dine øjne.
Theo lader mig gøre det hver morgen.
- Det var dog en sær lyst. - Kunne du ikke lide det?
- Var det meningen? - Selvfølgelig.
- Hvad venter du på? - Jeg er ikke klædt på.
Hvad laver du?
"Jeg har indprentet mig dette værelse."
"I fremtiden vil jeg i mit sind tilbringe megen tid i dette værelse."
"Dronning Christina", Greta Garbo tager afsked med værelset -
- hvor hun har tilbragt natten med John Gilbert.
Vi har fløjen for os selv. Badeværelset er for enden af gangen.
Er du der ikke om et minut, kommer vi efter dig!
Godmorgen. Skal du i kirke?
Undskyld, vil du låne min tandbørste?
Nej, jeg bruger fingeren.
- Har du sovet godt? - Ja... Udmærket.
Ved du hvad, Matthew? Du har virkelig de smukkeste læber.
Må jeg røre ved dem?
Vil du røre ved mine læber?
Okay.
De er så røde og modne...
...og fyldige.
Så mutte og brutale.
- Lad os se dem med læbestift! - Jeg skal gå.
- Du ville tage dig godt ud som pige. - Tag dig ikke af hende, Matthew.
Nej, det er virkelig på tide, jeg kommer tilbage til hotellet.
- Vi ville invitere dig til at blive. - Er det rigtigt?
Vores forældre er taget af sted. De bliver i Trouville i en måned.
Vi tænkte, du måske havde lyst til at flytte dine ting herhen?
- Er det rigtigt? - Ja.
I har jo lige mødt mig. I kender mig knap nok.
Det kommer vi til. Du behøver vel ikke bo på hotel?
Så henter vi dine ting på min knallert, ikke?
- Sig nu ja. - Jamen hvad siger du?
Det var min ide.
Jeg tager lige hen og kigger på cinemateket. Skynd dig.
Bare rolig. Jeg har ikke særlig meget.
Hos os får du ikke brug for meget.
Men husk din tandbørste!
Kære mor, du undrer dig nok over at høre fra mig allerede igen.
Men jeg er flyttet ind i en lejlighed hos en berømt fransk forfatter -
- hvis børn er på min alder.
Jeg ved, det vil glæde dig, jeg er i godt selskab.
Hils far. Jeg håber ikke, han stadig er vred.
Hør her.
"Forskellen på Keaton og Chaplin er forskellen på prosa og poesi -"
"- på aristokraten og vagabonden, det excentriske og det mystiske -"
"- på mennesket som maskine og mennesket som engel."
- Smukt, ikke? - Jo, men der er ingen sammenligning.
Hvorfor? Fordi Chaplin er uforlignelig?
Nej, fordi Keaton er uforlignelig!
Synes du, Keaton overgår Chaplin?
- Også i den grad! - Det mener du ikke.
- Du er sindssyg. - Helt ærligt, Theo!
- Du nægter ikke, Keaton er sjovest? - Jo, jeg gør!
Synes du ikke, Keaton er sjovere end Chaplin?
- Ingen er sjovere end Chaplin. - Keaton er sjov i sig selv!
Og han ligner Godard. Keaton er filmskaber.
Chaplin tænker kun på sin præstation... sit eget ego.
- Sludder! - Nej, det er ej.
I amerikanere fatter ikke jeres egen kultur.
- Jerry Lewis er en gåde for jer. - Hvis jeg først går i gang med ham!
Når Chaplin ville have en smuk scene, så vidste han hvordan.
Bedre end Keaton eller nogen anden. Husker du sidste scene i "Byens lys"?
Han kigger på blomsterpigen, hun kigger på ham -
- og hun har været blind, så hun ser ham for første gang.
Og det er, som om vi med hendes øjne ser ham for første gang.
Chaplin, verdens største stjerne! Som om vi aldrig har set ham før.
Hvis du spiller den plade igen, smadrer jeg den.
Du kan da godt lide Janis Joplin.
Stop den! Stop den så, Isabelle!
Hold op! Matthew, hvilken film?
En film, hvor en stepdanser driver en anden til vanvid?
Man skal betale bod, hvis man ikke kan svare!
"Top Hat"! Fred Astaire danser over Ginger Rogers' værelse.
Og hun bliver vred, fordi det vækker hende.
Det var rigtigt.
- Han er god. - Tænker du det samme som jeg?
- Hvad? - "Outsiderbanden".
Du har ret!
Hvorfor ser I sådan på mig?
Ser du, lille Matthew...
Der er noget, Theo og jeg gerne vil, men vi har ventet på den rette.
Og jeg tror, det er dig!
- Vi vil slå Outsiderbandens rekord. - Hvilken rekord?
Du har vel set den? Husker du løbeturen fra Louvre?
Kun svagt.
De vil slå rekorden på 9 minutter og 45 sekunder.
Vi vil slå deres rekord.
- Hvad? - Hvad er der?
Ikke noget.
- Du er da ikke bange? - Nej, jeg er da ej.
Hvad så?
Det er nemt for jer. Jeg er amerikaner og udlænding.
Jeg risikerer at blive udvist.
- Vi bliver da ikke taget! - Det ved du ikke.
De blev ikke taget, og det gør vi heller ikke.
- Det er en film! - Hent fars stopur!
- Det er en god ide, men... - Dette er en prøve.
Har du tænkt dig at bestå den eller dumpe?
Tænk dig om! En masse afhænger af dit svar.
9 minutter og 28 sekunder! Vi slog rekorden med 17 sekunder!
Matthew... min lille Matthew. Du var forrygende!
"Han er godkendt! En af os!"
Han er godkendt! En af os! Han er godkendt! Han er godkendt!
"Han er godkendt! En af os!"
Du er godkendt! En af os! En af os! En af os!
Det er mor.
Jeg er for våd til at tage den.
Isa er kvik, men hun kan ikke håndtere forældre.
Det er ikke nok at ignorere dem -
- de burde alle sammen anholdes, stilles for en domstol -
- tilstå deres forbrydelser -
- og sendes til landet for selvkritik og genopdragelse!
De er allerede på landet.
De er ved havet. Det er ikke det samme.
Ærgerligt.
Mine forældre tager aldrig væk. I har i det mindste huset for jer selv.
Hvor skal du hen?
- Jeg skal skifte tøj. - Der er koldt på dit værelse. Kom.
- Tag den her på. - Tak.
Jeg henter en cola. Vil du have en?
Matthew? Luk lige op. Jeg har hænderne fulde.
Et øjeblik!
- Hvorfor åbnede du ikke? - Jeg var ved at klæde mig på.
Hvilken film?
I hvilken film danser et kor sådan her? Sangerinden er klædt i en pels.
- Har jeg set den? - Vi så den sammen.
- Giv mig et spor... Instruktøren? - Nej.
- Antallet af ord i titlen? - Jeg sagde nej.
- Første bogstav i første ord? - Du er en ynk!
Er han ikke en ren ynk, Matthew?
- Matthew, du ved det! - Du siger ikke noget!
- Gav sfinksen Ødipus et spor? - Til helvede med dig!
Giver du op?
"Den blonde Venus" med Marlene Dietrich.
- 1932. - Det vidste jeg godt.
- Bod! - Hvis du insisterer.
Du skal for øjnene af os gøre det, jeg har set dig gøre -
- for øjnene af hende!
- Jeg aner ikke, hvad du taler om. - Jo, du gør, min engel.
- Bod! - Din møgkælling.
- Sadistiske møgkælling. - Vil du betale bod eller ej?
Udmærket.
Du skal gøre det sådan, som du gjorde, da du troede, ingen så det.
Lad os tage en drink. Vi ses nedenunder.
- Matthew? - Ja.
Indrøm, at det pirrede dig. Du kan roligt sige det til mig.
- Hvad? - Blev du ikke bare lidt ophidset?
- Hvad vil du have mig til at sige? - Ikke noget... Jeg spurgte bare.
Du ved godt, hvem du lyder som, ikke? Isabelle.
- Ikke så sært. Vi er tvillinger. - Er I to tvillinger?
- Hun var mig, hvis hun var en mand. - Sludder, I er ikke enæggede.
Vi er siamesiske tvillinger og hænger sammen her.
Du er mærkelig.
For en halv time siden så du ud, som om du ville kvæle hende.
- Det ville jeg også. - Jeg forstår dig ikke.
- Har du ingen søskende? - Jeg har to storesøstre.
- Har du aldrig villet kvæle dem? - Jeg har aldrig onaneret foran dem!
De har aldrig tvunget mig til noget, jeg ikke ville.
Tror du, Isabelle tvang mig?
Jeg vidste, det ikke kunne fortsætte som før -
- nu hvor indsatsen var hævet.
Men for en tid syntes der at være våbenhvile.
Og så en aften...
- Hvilken film? - Hvilken film?
Sig titlen på en film, hvor et kryds markerer et mordsted.
- Også dig, Matthew. - Mig?
Hvad har jeg gjort?
Nævn en film eller betal bod.
- Tiden er udløbet. - Udløbet? Jeg fik ikke en chance!
- Hvilken film? - "Scarface", Howard Hawks, 1932.
Og boden?
Tja...
Som du ved, Isabelle, er jeg ikke sadist.
Jeg vil bare gerne se alle glade uden undtagelse.
Så jeg vil gerne have, at du...
...og Matthew elsker, mens jeg ser på.
Ikke herinde. Jeg gider ikke sove i en andens ulækre udstødning.
- Tag det ikke personligt, Matthew. - Hvor?
I gæsteværelset. Foran Delacroix.
Måske vil én reproduktion give inspiration til en anden.
Jeg gør det ikke. Du ville ikke gøre det.
Matthew er ikke min type.
Okay.
Jeg skal lige på badeværelset.
Matthew!
- Matthew? - Ja...
Det er fjollet. Kom ud derfra.
- Okay! - Nej, det er for sent!
Det gør ondt! Jeg er ikke voldelig. Jeg er imod vold!
- Jeg gør ikke modstand. Se selv! - Så hold mund.
Matthew, du er ikke særlig galant.
Er tanken om at elske med mig så modbydelig?
Jeg har set jer. Jeg så jer i sengen sammen.
Vores gæst har luret.
Det var ikke pænt gjort af dig, Matthew.
Især ikke når vi nu har været så gæstfri.
Jeg gør ikke modstand!
Hvor er det sødt, Matthew. At bære mit billede så tæt på dit hjerte!
Matthew! Hallo! Vågn nu op!
Vågn op.
- Isabelle? - Nej, det er Theo.
Hvor er Isabelle?
Du skal hjælpe mig.
Undskyld.
Det var den bedste.
Hvad så med i går?
På fars kontor?
Syntes du, det var bedre?
Vent, vent, vent! Bliv inde i mig.
Matthew...
Min elskede.
Min første kærlighed.
Min store kærlighed.
Min store elsker.
Min Valentino.
Min smukke Valentino.
Jeg troede, du havde mange elskere.
Da jeg mødte dig første gang foran cinemateket...
...var du så overlegen.
Så sofistikeret.
Som en filmstjerne.
Det var jeg også. Det var skuespil, Matthew.
Hvordan er du og...
Hvordan er du og Theo...
...fundet sammen på den der måde?
Theo og jeg? Det var kærlighed ved første blik.
- Men han har ikke været inde i dig? - Han er altid inde i mig.
Hvad ville I gøre...
...hvis jeres forældre opdagede det?
- Det må aldrig ske. - Det ved jeg godt, men...
Hvis de nu gjorde?
Det må aldrig, aldrig ske.
Det forstår jeg godt, men lad os sige, at det skete.
Hvad ville du...
Hvad ville du så gøre?
Tage mit liv.
- Hvor går du hen? - Ud i køkkenet.
- For at finde noget at spise. - Held og lykke.
Theo?
- Honning? - Nej tak.
Den er god. Du skulle smage.
- Smag bare en lille smule! - Nej tak!
Du skal vide, jeg er taknemmelig.
Taknemmelig?
Husker du, hvad du fortalte om dig og Isabelle?
Du havde ret.
For mig er I to...
...som to sider af det samme menneske.
Og nu føles det, som om jeg er en del af jer.
Af jer begge to.
Lad mig lige gøre noget klart.
Du er en god dreng, og jeg kan godt lide dig, men nej...
Det var ikke meningen, det skulle være os tre.
Jeg fortalte også noget andet, ikke?
At Isa og jeg er siamesiske tvillinger.
Det var ikke for sjov.
Hvad er det?
Det er ostefondue serveret med en kompot af broccoli og svesker.
- Og det? - Det er ratatouille.
- Forventer du, jeg æder det? - Du forventede, jeg lavede det.
- Så hellere sulte. - Udmærket, vi har ikke andet.
Matthew?
Skal jeg servere for dig?
Fondue eller ratatouille?
- Hvad er hvad? - Det er fondue, og det ratatouille.
Nej, dét er fondue, og dét er ratatouille!
Ratatouille.
Det er nok.
Forestil dig, du er i et eksotisk land, og det her er nationalretten.
Han ligner en, der brækker sig, spillet baglæns.
- Det er modbydeligt, ikke? - Jeg ved, du har gjort dig umage.
- Godt, nogen sætter pris på det. - Har vi ikke noget i huset?
- Ikke noget at spise. - Har vi indløst checkene?
- Hvad gør vi nu? - Jeg ringer til far.
Telefonen er død!
- Hvad er det? - Det er frokost.
- Isabelle, en filet mignon? - Nej.
Matthew, vil du have en rump steak?
Det er ulækkert!
Se lige. Hvad med den her banan?
- En banan til os alle tre? - Ja.
- Jeg dør af sult. - Lad mig lige se.
- Hvorfor? - Kom nu.
- Hvad vil du? - Følg med.
Matthew, du er fuld af overraskelser.
Hej, Theo!
- Hvordan går det? - Hvorfor kom du ikke i aftes?
- Jeg kunne desværre ikke. - Vi ser dig næsten aldrig mere.
- Vi kan ikke regne med dig. - Lad mig være!
- Du er ikke en af os mere. - Jo, men lige nu er det vanskeligt.
- Hvorfor? - Fordi det er!
Jeg kan ikke forklare det. Jeg går.
Den nar!
Theo, vent!
- En lille souvenir fra Nepal. - Tak, hvor sødt.
- Ringer du? - Ja, med fornøjelse.
Vi ses.
Vi var næsten aldrig ude. Vi gik ikke op i, om det var dag eller nat.
Det var, som om vi drev til havs og lod resten af verden bag os.
- Var den for stærk? - Det var godt!
- Igen? - Nej!
Clapton er Gud, Matthew.
Hvis jeg troede på Gud, var han en sort, venstrehåndet guitarist.
Det her er ikke Chaplin og Keaton, det er Clapton og Hendrix.
- Clapton genopfandt el-guitaren. - Genopfandt...!
Clapton spiller på sin el-guitar, som om den var en akustisk guitar.
Hendrix spiller på sin el-guitar med sine tænder!
Soldaterne i Vietnam lige nu...
Hvem lytter de til?
Clapton? Nej, de lytter til Hendrix.
Han siger sandheden. Livet er et helvede!
Taler du om soldater i Vietnam? Okay, hvad laver de der?
- De er i krig. - Hvad laver de?
- De kæmper. - De dræber bønder, Matthew.
- De dør også! - De dræber og brænder marker af.
De vil ikke være der. De vil ikke dø eller slå ihjel.
Burde du ikke være i Vietnam?
- Burde du ikke det? - Jeg tror ikke på vold.
- Burde du ikke være i Vietnam nu? - Jeg går heldigvis på universitetet.
Jeg har venner, der ikke går på universitetet, så de kan undværes!
- Jeg er sgu heldig. - De vil have krig!
Tror du, man bare kan sige: "Nej, jeg går ikke ind for jeres krig."
Måske i Frankrig. I USA er man tvunget.
- Ellers kommer man i fængsel. - Så hellere gå i fængsel.
I stedet for at dræbe mennesker ville jeg gå i fængsel.
Jeg har læst det i Cahiers de Cinéma.
En filmskaber er en lurer, en voyeur.
Kameraet er på en måde -
- som nøglehullet til forældrenes soveværelse.
Man udspionerer dem og føler væmmelse -
- og man føler skyld -
- men man kan ikke vende blikket væk.
Det gør film til forbrydelser og instruktører til forbrydere.
Det burde være ulovligt.
Så bliver jeg aldrig filminstruktør. Mine forældre sov altid for åben dør.
Så må du instruere teater i stedet for.
Mine forældre har kun bollet én gang.
Det er derfor, vi er tvillinger. De gad ikke gøre det igen.
Bare rolig, Matthew.
- Det er godt nyt. - Det sker kun en gang om måneden.
- Jeg elsker dig, Isabelle. - Jeg elsker også dig, Matthew.
- Ja, men jeg elsker dig for alvor. - Det gør vi også. Ikke, Theo?
- Nej, sådan skal I ikke sige det. - Hvordan så?
Jeg ville have jer til at sige, I elsker mig.
- Det har vi lige gjort. - Nej, I sagde, I også elsker mig.
I skal sige: "Vi elsker dig."
- Vi elsker dig, vi elsker dig... - Det er heller ikke rigtigt.
- I skal sige det først. - Jamen du sagde det jo først.
Hvorfor skal jeg altid sige det først?
Stakkels Matthew...
Vi elsker dig rigtig meget.
Jeg vil ikke elskes rigtig meget. Jeg vil elskes.
Når man beder om den -
- findes kærligheden ikke. Der er kun beviser for den.
Er du parat til at give os bevis på din kærlighed?
Vil du have et bevis?
Okay.
Kom op af badet.
En lille smule skum.
- Barberkniv. - Tak.
Hvad laver I?
- Det mener I ikke! - Du skal ikke være bange.
- Jeg har foretaget operationen før. - Det gror ud igen.
I er fuldstændig sindssyge! Er det beviset?
- At gøre mig til en vanskabning? - Det er bare en leg.
- En leg?
Tænk dig lige om.
Gør I sådan mod hinanden?
Barbere mig, så jeg kan ligne en lille dreng?
En lille Theo på seks, som du kan lege med?
Hvis tissemand du kan røre! "Jeg viser min, hvis du viser din!"
- Hold op. Den er sevet ind. - Theo, tænk lige over det.
I sover i samme seng hver nat.
I bader sammen og går på lokum sammen.
Alle jeres små lege.
Jeg ville ønske, I kunne se jer selv udefra.
- Hvorfor er du så hård? - Fordi jeg elsker jer.
- Du har en sær måde at vise det på. - Jeg elsker jeg virkelig.
Og jeg beundrer jer.
Jeg iagttager jer og lytter til jer og tænker, at I aldrig kommer videre.
I kommer ikke videre sådan her.
Ikke så længe I klamrer jer til hinanden på den måde.
- Har du været inviteret ud? - Inviteret ud?
- Hvordan ud? - Ud med en dreng?
- Ja, med Theo. - Ikke Theo.
Har du været ude med en dreng, du kendte fra skolen?
Jeg har været ledsaget til skolebal. Det gør vi ikke i Frankrig.
Man går ud i Frankrig, Isabelle. Har du været ude med en dreng?
Hold nu op! Det ved du, jeg ikke har.
- Vil du gerne? - Er det en invitation?
Ja, vil du gå ud med mig? Bare os to?
Du skal ikke kigge på Theo. Du behøver ikke spørge ham om lov.
Nej, ikke på forreste række. Vi skal sidde på bagerste.
Forreste række er for dem, der er alene.
Par sætter sig altid bagerst.
Mine damer og herrer.
Den film, De nu skal se, handler om musik.
Jeg spiller rollen som Tom Miller, en agent.
En ubetydelig teateragent, der havde været... Nå, De får se.
Denne film er fotograferet i det storslåede CinemaScope.
Undskyld mig...
Desværre kan jeg ikke blive. Jeg har et tog, der venter.
Held og lykke, Georgie.
Du kan ikke bære at høre mig synge igen, hvad?
Du ved, det ikke er det.
Billederne mindede mig om sammenstødet ved cinemateket.
Men nu var det ikke cineaster.
Det var ikke engang kun studenter.
Det var svært at overskue -
- men forretningerne var lukket, fabriksarbejderne strejkede -
- og det begyndte at sprede sig til hele Paris.
Theo og jeg ser aldrig fjernsyn. Vi er purister. Rene og skære.
Kom nu.
Du milde!
- Hvad er der? - Det er ikke mine.
- Dit værelse. - Nej.
I al den tid jeg har været her, har jeg aldrig set dit værelse.
- Du har vel dit eget værelse? - Ja, selvfølgelig.
- Jeg bor ikke i Theos svinesti. - Hvorfor er vi aldrig derinde?
Nej, nej. Ingen skal dyrke sex i min seng.
Isabelle, det er dit værelse. Det er en del af dig. Jeg vil se det.
- Bare i aften. - Nej, nej og atter nej.
Jeg havde opdaget en nye side hos Isabelle.
En side, hun havde villet skjule for mig.
Jeg tænkte på mine søstres værelser i San Diego.
Jeg tænkte på vores kvarter med de grønne plæner og havevandere -
- og stationcars parkeret uden for garagedøren.
Hvilken skulptur?
Jeg har altid haft lyst til at elske med Venus fra Milo.
Jeg kan ikke gøre modstand. Jeg har ingen arme.
Jeg kan ikke gøre modstand.
Hvad er der?
Lad være at høre efter!
- Gå din vej! - Isabelle...
Theo, luk op!
- Theo! - Isabelle! Du slår dig!
Hvem er du?
Hvad laver du på mit værelse?
Ud med dig!
Theo!
"Revolutionen er ikke en gallamiddag."
"Den minder ikke om litteratur, en tegning eller et broderi."
"Den kan ikke folde sig ud med samme elegance, ro og raffinement."
"Ej heller med samme belevenhed, beskedenhed og ædelmodighed."
"Revolutionen er en voldelig opstand -"
"- under hvilken én klasse vælter en anden."
Château Lafite 1955.
Château Chasse-Spleen 1959.
"En stor vin fra 1937. Tillykke, far!"
Igen?
Du, Matthew? Du er en stor cineast, ikke?
Jo.
Hvorfor ikke se Mao som en stor instruktør -
- der laver film med millioner af medvirkende?
Alle disse millioner af rødgardister -
- der sammen marcherer ind i fremtiden -
- med Maos Lille Røde i hænderne.
Bøger, ikke geværer.
Kultur, ikke vold.
Kan du ikke se en storslået filmfortælling for dig?
Måske, men det er nemt at sige "bøger, ikke geværer".
Men det passer ikke, for det er ikke "bøger".
- Det er "bog", én eneste bog. - Hold mund. Du lyder som min far.
Nej, hør lige her. Rødgardisterne -
- som du beundrer, bærer alle den samme bog -
- synger alle de samme sange og efterplaprer de samme slogans.
Så i den store filmfortælling -
- er alle medvirkende statister.
Det gør mig skidt tilpas.
Jeg er ked af det, men der er noget, der skurrer i mine ører.
- Hvorfor? - Fordi...
Hvis du virkelig troede på det, ville du være derude.
- Hvor? - Ude på gaden.
- Jeg ved ikke, hvad du mener. - Jo, du gør! Der sker noget derude.
Noget, der kunne ende med at få stor betydning.
Noget, der lover forandring. Selv jeg har fanget det.
Men du sidder herinde og drikker dyr vin og taler om film -
- og om maoisme. Hvorfor?
Sig mig hvorfor. Spørg dig selv hvorfor.
Fordi du ikke tror på det. Du har købt lampen og plakaterne...
- Jeg tror ikke... - Du snakker for meget.
Theo, hør lige her...
Jeg tror, du foretrækker...
...når ordet "fællesskab" ikke betyder en million, men bare to.
- Drenge, drenge...! - Eller tre.
Isa, gør os selskab.
Nej tak, skat. Her stinker af horehus.
- Tak. - Der er en overraskelse i stuen.
- Hvor smukt. - Kom nu ind!
Mor byggede huler for os, da vi var små.
Mere vin.
Tak!
Føj for en ånde.
- Undskyld. - Du er fuld.
Ja, jeg er fuld.
Og du er smuk. I morgen tidlig vil jeg være ædru -
- men du vil stadig være smuk.
Sov nu, Matthew.
Skal vi sove nu?
Lille fjols... du kan jo ikke holde øjnene åbne.
Theo?
Vågn op.
Hvad er der?
Du skal høre på mig.
- Hvorfor? - Fordi...
Jeg elsker dig. Det ved du godt, ikke?
Jo, jeg elsker også dig.
Elsker du også mig? Hvor sjovt.
Hører du efter?
Det er for evigt, ikke?
- Hvad er for evigt? - Med os to.
- Er det ikke? - Jo.
- Hvad var det, Matthew sagde? - Hvad sagde han?
At vi var uhyrer, vanskabninger.
Jeg vil bare have dig til at sige, at det er for evigt.
Det er for evigt.
Du forstår ikke noget!
Vi snakker om det i morgen, ikke? Det lover jeg.
- Godt, så går vi igen, skat. - Allerede?
Du vil måske gerne blive og spise?
Vi lister ud.
Isa? Hvad sker der?
Gaden kommer ind ad vinduet!
- Hvad er det for en lugt? - Tåregas!
Ud på gaden! Ud på gaden!
Kom nu!
Matthew?
Isabelle!
- Theo, det er forkert. - Nej, det er fantastisk.
- Det er vold! - Nej, det er ej. Kom med!
- Det er sgu da fascisme i en flaske! - Politiet er fascisterne.
- Politiet går løs på folk. - Hold kæft! Du forstår ikke noget.
Hør lige her. Det her er deres våben.
Det er ikke vores. Vi bruger det her! Vi gør det her.
- Vi gør sådan. - Hold så op!
Isabelle?
Tekster: Ellen Mygind Kristensen Dansk Video Tekst