** THE DREAMERS ** made by sabian -=sabian@go.ro=-
Prima datã când am vãzut un film la Cinemateca Francezã
m-am gândit cã numai francezii...
ar face un cinema în interiorul unui palat.
Rula filmul lui Sam Fuller, "Coridorul ºocului".
Imaginile au fost atât de impresionante încât am rãmas hipnotizat.
Aveam 20 de ani. Era la sfârºitul anilor 60.
Venisem pentru 1 an la Paris sã studiez franceza.
Aici mi-am primit adevãrata educaþie.
Am devenit membru a ceea ce se numea masonerie liberã.
Masoneria liberã a cinefililor.
Dar noi o numeam "Fanii filmelor"
Eram unul dintre acei nesãtui,
aceia pe care îl gãseºti mereu cât mai aproape de ecran.
De ce stãteam aºa de aproape?
Poate pentru cã vroiam sã fim primii care vedem imaginile
cât încã erau noi, încã proaspete,
înainte sã se estompeze de rândurile din spatele nostru.
Înainte de a merge din rând în rând,
de la spectactor la spectator,
pânã când, fãrã avertizare ar fi ajuns de mãrimea unui timbru,
întorcându-se înapoi la cabina de proiecþie.
"Doctore, nu sunt nebun. Am venit dupã hârtii."
Poate cã, de asemenea, ecranul era cu adevãrat un ecran.
Unul care ne proiecta pe noi lumii.
Dar a fost o searã
în primãvara anului 1968,
când lumea, în sfârºit a explodat prin ecran.
Ascultând de o obscurã coaliþie a unor interese dubioase
ministrul Malraux l-a dat afarã pe
Henri Langlois din Cinemateca Francezã.
Chaillot ne-a oferit tuturor o concepþie liberã ºi corectã
a filmului de culturã.
Din motive birocratice, inamicii culturii...
au micºorat bastionul libertãþii.
Rezistaþi-le!
- Libertatea nu ne e datã. - E luatã!
Toþi cei care iubesc filmul...
- Din Franþa... -ªi de oriunde...
- Sunt cu voi! -ªi cu Henry Langlois!
Henri Langlois crease Cinemateca.
Pentru cã lui îi plãcea sã arate filmele
în loc sã le lase sã mucegãiascã în cine ºtie ce seif.
Arãta orice film, bun sau rãu, nou sau vechi...
mute, western sau thrillere...
Noul val al producãtorilor veneau aici sã-i înveþe puterea.
Aici s-a nãscut cinematograful modern.
Ce e în spate? Poliþia.
Langlois a fost concediat de cãtre guvern.
Fiecare fan al filmelor din Paris a ieºit sã protesteze.
Era revoluþia noastrã culturalã.
Scuzã-mã... ------------
Poþi sã-mi scoþi ãsta?
- Mi s-a lipit de buze. - Ce?
Poþi sã-mi scoþi þigaretul? S-a lipit.
Da... Da... Sigur.
Scuzã-mã.
- Ce eºti? Englez? - Nu, sunt american.
Poþi s-o arunci acum.
- Cum te cheamã? - Matthew.
Eºti de mult aici, dar n-ai vorbit cu nimeni.
- De ce eºti mereu singur? - Nu prea cunosc pe nimeni.
- De ce eºti înlãnþuitã de poartã? - Nu sunt înlãnþuitã.
Eºti oribil de curãþ.
Pentru cineva care iubeºte cinematograful atât.
Îl cunoºti pe Jacques?
Dacã rahatul ar putea face rahat, ar mirosi ca Jacques.
Fratele meu s-a dus sã vorbeascã cu el.
Când se va întoarce va mirosi ca Jacques.
E ca ºi cum ai sta în preajma porcilor.
- Vorbeºti engleza foarte bine. - Ce?
- Vorbeºti engleza foarte bine. - Maicã-mea e englezoaicã.
Uite-l pe Theo. Când o sã te prezint, doar...
- Miroase-l. - Haide.
Truffaut, Godard, Chabrol, Rivette,
ºi Renoir, Jean Rouch, Rohmer sunt aici.
Signoret, Jean Marais ºi Dumnezeu mai ºtie cine.
De asemenea, Marcel Carne.
De ce a venit Carne aici?
Ce ar trebui sã facem? Sã stãm sau sã plecãm?
Nu ºtiu.
Theo, el e Matthew.
- Ai avut dreptate, e american. - Bunã.
Te-am mai vãzut pe aici. Ai vãzut toate filmele lui Nicholas Ray.
- Da. Chiar îmi plac filmele lui. - Care? "Ei trãiesc doar noaptea"?
Mai mult...
'Johnny Guitar' ºi "Rebel fãrã cauzã".
ºtii ce-a scris Godard despre el?
- Nu, ce? - 'Nicholas Ray e cinemaul.'
- Ce-i cu tine? - Cu mine?
Stai cu mine! Repede.
Ticãloºilor!
Fascistilor!
- Ticãloºilor! - Tâmpiþilor!
ªi aºa i-am întâlnit prima datã pe Theo ºi pe Isabelle.
Îmi puteam auzi bãtãile inimii.
Nu ºtiu dacã din cauzã cã fusesem fugãrit de Poliþie,
sau pentru cã deja mã îndrãgostisem de noii mei prieteni.
Ne plimbãm ºi discutam despre politicã, despre filme,
ºi de ce nu vor putea francezii sã producã vreun grup de rock.
- Mi-e foame. - Am uitat sandwichurile.
Nu vroiam ca noaptea aia sã se sfârºeascã.
Mersi.
- N-ai adus nimic? - Nu. SUnt bine.
Mãnâncã, te rog. Nu mã lua în seama.
- Nu, nu prea mi-e foame. - L-am rupt acum. Ia.
- Eºti foarte drãguþã, dar... - Ia când þi se oferã!
Mersi.
Theo. N-ai ceva pentru Matthew?
- Ajunge atât. - I-am dat o treime de la mine.
N-am venit ca sã vã mãnânc sandwichurile.
- Nu vrea. - Ba da, vrea.
- E doar prea politicos sã spunã. - Sunteþi amândoi foarte drãguþi.
De unde eºti, exact?
Din San Diego.
Dar voi doi? Sunteþi nãscuti în Paris?
Am intrat în lumea asta pe Champs- Elysees, 1959.
Pe trotuar.
-ªtii care a fost primul meu cuvânt aici? - Nu. Care?
'New York Herald- Tribune.'
New York Herald- Tribune.
'New York Herald- Tribune.'
New York Herald- Tribune.
"Vei veni la Roma cu mine?"
- Aici. Chiar aici. Aici. - Nu! Acolo!
- Noapte bunã, Matthew. - Noapte bunã.
M-am nãscut...
într-un cufãr...
în teatrul Prince
în Pocãþella...
Idaho.
M-am nãscut...
într-un cufãr...
în teatrul Prince...
Dragã mamã:
Am niºte veºti noi pentru tine...
Tocmai mi-am cunoscut primii prieteni francezi.
Alo?
Matthew?
- Cine e? - Nu fi suspicios. Eu sunt.
- Theo? - Te-am trezit?
- Sunt trezit de ani. - Nu prea pare.
Aºa sunt eu dimineaþa.
Trebuia sã te sun mai devreme. Am ore de la 9.
Vrei sã iei cinã mâine searã cu Isa ºi cu mine?
O cinã adevãratã într-un restaurant drãguþ?
Nu, nu la restaurant. Aici. Acasã.
Da, sigur. Ar fi grozav.
Da? Bine.
Theo, lasa telefonul. E 09:00.
Ne întâlnim sã bem ceva la Respite. La 6.
-ªtii unde e? - Pe bulevardul Saint- Germâin?
Sã fi acolo la 6.
- La etajul 3! - La etajul 3?
E loc aici pentru toþi.
Theo ºi cu mine suntem contagioºi.
- Suntem foarte contagioºi. - Contagioºi?
- E frumos. - Crezi?
Noroc.
Bunã searã, mamã.
Ce faceþi aici?
- Am venit la cinã. - Ce?
Cu Matthew.
- Nu þi-a spus Isabelle? - Care Matthew?
Acest Matthew. E noul nostru prieten.
Matthew, ea e mama mea.
- Încântat sã vã cunosc. - Asemenea.
Eºti american, nu?
Da, sunt din California.
Matthew locuieºte într-un hotel scârbos pentru studenþi, pe Rue Malebranche.
Aºa cã l-am invitat la cinã.
- Care e problema? - Ce pot sã spun?
Am gãtit pentru doi ºi acum suntem cinci.
- Nu þi-a zisTheo? - Nu, nu mi-a spus. ºi nici tu.
Ai piure în cap în loc de creier?
- Ar fi trebuit sã-i spui! - Eºti nebunã.
Târfã, vacã, curvã...
Terminaþi! Amândoi.
Trebuie sã-mi cer scuze pentru purtarea copiilor mei.
Nu, eu ar trebui sã-mi cer scuze.
Vã rog sã nu ieºiþi dumneavoastrã pentru mine.
Foarte drãguþ din partea ta, sã te vãd atât de nevinovat.
Lasã-mã sã te privesc.
Vreau sã-i faci o impresie bunã tatãlui meu.
Tatã, eu sunt. Mâncãm aici.
-ªi cinemateca? - E închisã pânã la noi ordine.
Nu vezi cã avem un musafir? El e Matthew.
Domnule.
- Matthew. - Matthew cineazã cu noi, ãsta-searã.
Tânãrul meu Matthew. Inspiraþia e ca un copil.
Nu alege ora potrivitã sã intre în lume.
Nu are consideraþie pentru poetul amãrât.
Dar când vine...
când catadicseºte sã vinã, atunci vei ºtii...
Tinere...
Vorbeam cu tine. Îmi imaginam cã mã asculþi.
Ascultãm. Scuze.
Ce?
Nimic, eu doar...
Pari a fi hipnotizat...
de luminã asta slabã. Aº vrea sã ºtiu de ce.
- Deci? - George, Matthew e musafirul nostru.
Sunt curios cu adevãrat. Aº vrea sã ºtiu de ce.
Mã jucam cu bricheta Isabellei...
când mi-am dat seama cã sunt nepoliticos,
aºa cã am pus-o pe masã.
dar am pus-o în diagonalã pe patratelele astea. Vedeþi?
Uite, o sã vã arãt.
Apoi am remarcat cã lungimea brichetei...
e exact la fel ca diagonalã.
Deci am pus-o invers...
pe lungime. Uite, se...
potriveºte ºi acolo.
Dar ºi aici.
ªi se potriveºte ºi aºa ºi aºa.
ªi în felul ãsta, de asemenea.
Pariez cã dacã o deschid în douã,
se vã potrivi undeva.
Chiar se potriveºte peste tot.
Vedeþi?
Am remarcat cã, cu cât te uiþi mai mult la orice
maºa asta, un obiect de pe ea, frigiderul, camera...
nasul, lumea...
Brusc...
îþi dai seama cã...
existã un fel de armonie cosmicã...
a formelor ºi a marimilor.
ªi mã întrebam de ce. Nu ºtiu de ce e aºa.
ªtiu doar cã aºa e.
Aveþi un prieten interesant aici.
Mult mai interesant, aº zice, decât aþi crede.
Adicã, când ne uitãm în jurul nostru, ce vedem?
Haos, nu-i aºa?
Haos complet.
Pânã acum, vãzut de sus, unde stã Dumnezeu,
brusc totuul se potriveºte.
Copii mei cred cã demonstraþiile lor, cã stau acolo,
ºi întâmplãrile...
Ei cred cã posedã capacitatea...
nu numai de a povoca societatea, dar ºi de a o transforma.
Ce tot spui?
Dacã Langlois a fost concediat, noi sã nu facem nimic?
Dacã imigranþii sunt deportaþi,
dacã brusc sunt bãtuþi, noi sã nu facem nimic?
Ceea ce spun e cã puþinã luciditate nu vã stricã.
Adicã toþi greºesc, în afarã de tine?
În Franþa, în Italia, Germania, America...
Înainte sã schimbi lumea,
trebuie sã înþelegi cã faci parte din ea.
Nu poþi sta deoparte sã priveºti.
Tu eºti cel care stã în afara.
Tu eºti cel care refuzã sã semneze peþiþia împotriva rãzboiului din Vietnam.
Poeþii nu semneazã petiþii. Poeþii semneazã poeme.
- O peþiþie e un poem. - Da. ºi un poem e opeþiþie.
Mersi, Theo, dar nu m-am sonat încã.
Nu e nevoie sã-mi aminteºti tu de munca mea.
Asta-i corect.
O peþiþie e un poem ºi un poem e o peþiþie.
Astea sunt cele mai faimoase rânduri pe care le-ai scris vreodatã.
ªi acum uitã-te la tine.
- Sper sã nu ajung niciodatã ca tine. - Theo.
Ar trebui sã ne spunem noapte bunã. O sã avem o zi lungã mâine.
George?
Da. Scuze, ce spuneai?
Ar trebui sã ne culcãm.
Mai ai ceva de spus copiilor.
Da, desigur. Îmi pare rãu.
Cecurile sunt pe poliþa cãminului.
Nu le încasaþi decât dacã aveþi nevoie de bani.
Noapte bunã, tuturor.
Noapte bunã, tatã. O cãlãtorie plãcutã.
Noapte bunã, dragã.
Theo?
- O foarte noapte bunã. - A fost o plãcere sã vã cunosc, domnule
- Noapte bunã. - Noapte bunã.
- Încântat de cunoºtinþã. - Mulþumesc mult pentru cinã.
A fost plãcerea mea. Invitã-l pe Matthew sã petreacã noaptea aici.
Nu-mi place cum sunã "Hotel Malebranche".
Noapte bunã.
De ce nu ne-ai orbit cu speculaþiile tale filozofice?
- N-am ºtiut cã sunt filozofice. - Tata a fost foarte impresionat.
Tata e plin de rahat!
Cred cã sunteþi norocoºi.
Aº fi dorit cã pãrinþii mei sã fie aºa de drãguþi.
Întotdeauna pãrinþii altora sunt mai drãguþi cã ai tãi.
ªi acum, bunicii noºtri sunt mereu mai drãguþi decai ai altora.
E adevãrat, absolut adevãrat.
Nu mai m-am gândit la asta vreodatã.
- Dar e adevãrat. - Matthew, eºti un dulce.
Asta e de douã ori lungimea...
Mã duc în pat.
Rãmâi?
- Eºti în ordine? - Da, sunt în ordine.
Noapte bunã, Matthew.
Fiecare are un tatã bun.
Da.
Dar faptul cã Dumnezeu nu existã, nu-i dã
dreptul sã-i ia locul.
Bine?
- Da, e bine. - Noapte bunã.
- Ne vedem dimineaþa.
Pa. Mersi...
Mersi.
Bunã dimineaþa.
Pentru ce a fost asta?
Îþi alungam somnul de pe gene.
Theo mã lasa sã-i fac aºa în fiecare dimineaþã.
- E un lucru ciudat pe care sã-l faci. - Nu þi-a plãcut?
- Trebuia? - Normal.
Sus, sus, sus!
- Ce mai aºtepþi? - Isabelle, nu sunt îmbrãcat.
Ce faci?
"Memoram camera aceasta."
În viitor, în mintea mea...
"Am trãit ceva grozav în camera asta"
'Regina Christina', unde Greta Garbo îºi ia adio de la camera
în care ºi-a petrecut noaptea cu John Gilbert.
Bravo!
Baia e la capãtul coridorului.
Sã fi acolo într-un minut sau venim sã te luãm.
Intrã.
- Bunã. - Bunã dimineaþa.
Te duci la bisericã?
Scuze, vrei sã-mi foloseºti periuþa de dinþi?
Nu.
- Sigur? - O sã-mi folosesc degetul.
- Ai dormit bine? - Da.
- Adicã, bine. - Da?
ªtii, Matthew...
cã ai cea mai frumoasã pereche de buze?
Le pot atinge?
Vrei sã-mi atingi buzele?
Bine.
Sunt aºa de roºii ºi de coapte...
ºi delicioase.
Atât de rezervate...
brutale...
Hai sã vedem cum þi-ar sta cu ruj.
- Chiar trebuie sã plec. - Ai fi o fatã drãguþã.
Ignor-o, Matthew. Pute aerul pe lângã ea.
Nu, chiar trebuie...
-...sã mã întorc la hotel. - Nu, de ce?
Vroiam sã te invitãm sã mai stai.
- Serios? - Sigur.
Pãrinþii noºtri au plecat.
Vor sta o lunã în Trouville.
Ar trebui sã-þi aduci lucrurile aici.
- Serios? - Desigur.
- Dar abia mã cunoaºteþi. - Aºa te vom cunoaºte.
Nu trebuie sã stai la hotel, nu?
Meregm ºi luãm ce-þi trebuie cu mini-motoreta mea.
- Haide. - Dar...
Tu ce zici?
A fost ideea mea.
Iisuse.
Mã duc sã verific Cinemateca.
- Sã nu stai mult. - Nu-þi face griji, n-o sã stau.
Nu am multe lucruri.
Cu noi, n-o sã ai nevoie de multe.
Nu-þi uita periuþa de dinþi.
Bine.
Dragã mamã, cred cã eºti surprinsã sã auzi de mine aºa de curând.
Dar m-am mutat într-un apartament...
aparþinând unui faimos autor francez...
a cãrui copii sunt de vârsta mea ºi au aceleaºi interese.
M-am împrietenit cu oamenii potriviþi.
Salutã-l pe tata. Sper cã nu mai e supãrat pe mine.
Ascultã asta, Matthew.
"Diferenþa între Keaton ºi Chaplin...
este diferenþa între prozã ºi poezie,
între aristocrat ºi vagabond,
între exentric ºi mistic,
între om cã maºinã
ºi om ca înger.
- Nu e rãu, nu? - E bun!
Cu excepþia mea, nu existã comparaþie.
De ce? Pentru cã Chaplin e incomparabil?
Nu.
Pentru cã Keaton e incomparabil.
Tu crezi cã Keaton e mai mare decât Chaplin?
- Absolut. - Nu vorbeºti serios.
- Bineînþeles cã da. - Eºti nebun.
Nu poþi nega cã Keaton e mai amuzant decât Chaplin.
Ba pot.
Nu crezi cã Keaton e mai amuzant decât Chaplin?
Nimeni nu e mai amuzant ca Chaplin.
Keaton e. Chiar ºi când nu face nimic.
-ªi seamãnã cu Godard. - Keaton e un producãtor adevãrat.
Lui Chaplin, îi pãsa doar de propria-i reprezentaþie...
- Numai de eul lui! - Aiurea.
- Nu-i aiurea. - Ba da, este.
Voi americanii nu înþelegeþi nimic din cultura voastrã.
Nu-i de mirare cã n-aþi ajuns la punctul lui Jerry Lewis.
Nici mãcar nu-mi spunde de Jerry Lewis!
Când Chaplin vroia sã aibã o filmare bunã, ºtia cum sã o facã.
Mai binde decât Keaton, mai bine ca oricine.
Îþi aduci aminte ultima scenã din "Luminile Oraºului"?
Privea la florareasa...
ea la el...
ºi nu uita cã ea era oarbã, dar îl vede...
pentru prima oarã.
ªi parcã, prin ochii ei îl vedem ºi noi tot pentru prima oarã.
Charlot, cel mai faimos om din lume.
Ca ºi cum nu l-am fi vãzut niciodatã înainte.
Isa, dacã mai pui discul ãla...
-...þi-l sparg în douã. - Dar îþi place Janis Joplin.
Opreºte-l!
Am zis, opreºte-l, Isabelle!
Opreºte-te! Opreºte-te!
Matthew, spune-mi ce film?
- Ce? - Numele filmului...
unde un dansator de step îl înnebuneºte pe altul.
Pierzi dacã nu ºtii sã rãspunzi.
- Tu o sã plãteºti garanþia. - 'Top Hat'!
Fred Astaire dansa deasupra camerei lui Gînger Rogers.
ªi ea era supãratã cã el o trezise.
Am dreptate.
E bun.
Te gândeºti la ce mã gândesc ºi eu?
Ce?
- 'Bande a part'. - Ai dreptate.
De ce vã uitaþi la mine aºa?
Pãi, vezit tu...micuþul meu Matthew...
E ceva ce Theo ºi cu mine vroiam sã facem de mult,
dar aºteptãm persoana potrivitã pentru asta.
-ªi cer, în sfârºit, cã tu eºti! - Sã faceþi ce?
Sã încercãm sã batem recordul din 'Bande a Part'.
- Ce record? - Ai vãzut 'Bande a Part'.
Scena unde cei trei se întrec prin Louvru.
Ei încercau sã batã recordul mondial de 9 minute 45 seconde.
- Desigur! - Noi o sã batem recordul lor.
Ce?
Ce s-a întâmplat?
- Nimic. - Nu þi-e teamã, nu?
- Nu, nu mi-e teamã. - Atunci?
E uºor pentru voi doi. Eu sunt american, sunt ca un extraterestru.
Dacã sunt prins, voi fi deportat.
- N-o sã fim prinºi. - N-ai de unde sã ºtii.
Nu i-au prins în 'Bande a Part', nici noi nu vom fi prinºi.
- Ale e un film! - Du-te ºi adu cronometrul lui tata.
E o idee grozavã, dar...
- Nu e... -Ãsta e un test.
Ai de gând sã-l treci sau sã-l pici?
Fi atent. Multe depind de rãspunsul tãu.
9 minute ºi 28 seconde. Am bãtut recordul cu 17 secunde.
Am fãcut-o!
Matthew, micul meu Matthew. Ai fost extraordinar!
Îl acceptãm. E unul din noi.
Îl acceptãm, îl acceptãm.
Îl acceptãm. E unul din noi.
Unul din noi.
Te acceptãm. Eºti unul de-al nostru!
E mama.
Sunt prea udã sã rãspund.
Isa e deºteaptã, dar nu ºtie sã se descurce cu pãrinþii.
Ce vrei sã spui?
Adicã, nu e deajuns sã-i ignori,
ar trebui arestaþi toþi,
trimiºi în judecatã,
sã-ºi recunoascã crimele,
ºi trimiºi la þarã pentru auto-critica ºi re-educare!
Pãi sunt deja la þarã.
Sunt pe litoral. E o diferenþã.
Alo?
Foarte rãu.
Pãrinþii mei nu pleacã niciodatã nicãieri.
Aveþi casã pentru voi.
Unde pleci?
trebuie sã scap de hainele astea.
O sã fie frig în camera ta. Vino într-a mea.
Bine.
Poþi purta asta.
Mersi.
Mã duc sã aduc Cola.
- Vrei? - Bine.
- Matthew! - Da?
-Deschide uºa. Am mâinile pline. - O secundã.
- De ce n-ai deschis uºa? - Eram...
Mã îmbrãcam.
Ce film?
În ce film corul dansa aºa...
ºi era un singur cântãreþ îmbrãcat în blanã?
Am vãzut filmul ãla?
- L-am vãzut împreunã. - Da?
- Dã-mi un indiciu. - Cu siguranþã cã nu.
Haide, fi sportivã. Numele directorului.
Nu.
- Numãrul cuvintelor din titlu. - Am zis nu.
- Isabelle! - Nu.
- Prima literã a primului cuvânt. - Doamne, eºti jalnic!
Nu e jalnic, Matthew?
- Matthew, pariez cã ºtii. - Sã nu îndrãzneºti sã-l ajuþi.
I-a dat Sphinxul lui Oedipus vreun indiciu?
Du-te dracului.
Renunþi?
Da.
- 'Blonda Venus'. - Rahat.
- Marlene Dietrich, 1932. -ºtiam asta.
Ai pierdut.
Dacã insiºti.
Te provoc acum sã faci...
în faþa noastrã, ce am vãzut cã fãceai...
în faþa ei.
În faþa cui?
Nu ºtiu despre ce vorbeºti.
Ba ºtii, animalutul meu.
Forfeit.
Ce scroafã eºti.
Scroafã ºi sãdicã.
Ai de gând sã plãteºti?
Foarte bine.
Fã-o aºa cum o fãceai când credeai cã nu te vede nimeni.
Sã bem ceva. Ne întâlnim jos.
Matthew.
Da?
Da.
De ce nu recunoºti cã erai înfiorat?
- Ce? - Nu te-ai excitat mãcar un pic?
- Ce vrei sã mã faci sã spun? - Nimic.
- Am pus o întrebare. -ºtii cum a sunat?
- Isabelle. - De ce nu? E sora mea geamãnã.
- Sunteþi gemeni? - Da.
- Ar fi eu, dacã ar fi bãrbat. - Nu sunteþi identici.
- Ba da. Suntem gemeni siamezi.
Uniþi aici.
Tu eºti ciudatul, Theo.
O jumãtate de orã în urmã...
Te uitaþi la ea de parcã ai fi vrut s-o strangulezi.
Mã uitam.
Nu te înþeleg.
- Ai fraþi sau surori? - Douã surori mai mari.
N-ai vrut niciodatã sã le strangulezi?
Sigur cã am vrut, dar nu m-am masturbat niciodatã în faþa lor ºi...
niciodatã nu m-au forþat sã fac ceva ce n-aº fi vrut.
Crezi cã Isabelle m-a forþat?
Undeva adânc, am ºtiut cã lucrurile nu vor mai fi ca înainte...
Acum cã miza fusese ridicatã.
Un timp, a fost un armiºtiþiu întreTheo ºi Isabelle.
ªi într-o searã...
Theo!
- Ce film? - Ce film?
Numeºte un film unde o cruce marcheazã locul crimei.
Sau plãteºti.
-ºi tu, Matthew. - Eu?
Ce...
- Ce-am fãcut? - Numeºte filmul sãu plãteºti.
- A trecut timpul. - Nu mi-ai dat nici o ºansã.
- Filmul? - 'Scarface.' Howard Hawks. 1932.
ªi porunca?
Pãi...
Acum.
Dupã cum ºtii, Isabelle, nu sunt un sadic.
Vreau sã vãd toatã lumea fericitã, sã nu rãmânã nimeni pe din-afarã.
Deci, aº vrea ca tu...
ºi Matthew...
sã faceþi dragoste în faþa mea.
Dar nu aici, pentru cã nu vreau sã dorm în mizeria altora.
- Fãrã supãrare, Matthew. - Unde?
În camera liberã. În faþa lui Delacroix.
Poate cã o reproducere va inspira o alta.
N-o voi face.
- N-o vei face? - Nu vreau.
Matthew nu e genul meu.
Bine.
Trebuie sã merg la toaletã.
Matthew!
Matthew.
Da?
E o prostie. Ieºi de acolo.
Bine.
- Bine. În regulã. - Prea târziu. Prea târziu.
Mã rãneºti. Nu sunt violent. Sunt împotriva violenþei.
- N-o sã opun rezistentã, uite? - Taci, bine?
Bine.
N-ai fost foarte galant.
Perspectiva de a face dragoste cu mine e aºa de urâtã?
Te-am vãzut. V-am vãzut în pat pe amândoi.
Musafirul nostru ne spiona.
N-a fost prea prietenesc ce-ai fãcut.
Mai ales cã am fost atât de ospitalieri.
Bine, bine! Nu mã opun!
Ce drãguþ sã-mi pãstreazi poza chiar lângã inima ta.
N-am vrut...
Bine.
Matthew!
Haide! Trezeºte-te!
Isabelle?
Nu, sintTheo.
Unde e Isabelle?
Trebuie sã mã ajuþi.
Scuzã-mã.
Dumnezeule!
Asta a fost cea mai bunã.
Dar aia de ieri?
În camera de studiu a tatei?
Credeam cã aia a fost bunã.
Te rog, te rog, te rog.
- Ce? - Rãmâi înãuntru.
Bine.
Matthew.
Iubirea mea.
Prima mea iubire.
Iubirea mea grozavã.
Iubitul meu grozav.
Valentino al meu.. Amuzântul meu Valentino.
Credeam ac ai avut mulþi iubiþi.
Prima datã când te-am vãzut la Cinemateca, tu ºi Theo...
arãtaþi aºa miºto.
Atât de sofisticaþi.
Ca niºte vedete.
Eu...
Jucãm, Matthew.
Cum de...
...cum tu ºi Theo...
sunteþi împreunã în modul ãsta?
Theo ºi cu mine?
A fost dragoste la prima vedere.
Dar nu a intrat în tine?
El e mereu în mine.
Ce ai face...
Ce-aþi face dacã pãrinþii voºtri ar afla?
Nu se va întâmpla niciodatã.
Da, ºtiu, dar...
Dar dacã afla?
Nu trebuie sã se întâmple nicodatã, niciodatã.
Înþeleg, dar sã zicem cã se întâmplã.
Ce aþi face...
Ce aþi face?
M-aº sinucide.
- Unde te duci? - La bucãtãrie.
- Trebuie sã mãnânc ceva - Noroc.
Theo.
- Vrei niºte miere? - Nu, mersi.
- Haide, e bunã. - Nu.
- E adevãratã, încearcã. - Nu.
- Încearcã puþin. - Nu, mersi.
Vreau sã ºtii cã îþi sunt recunoscãtor.
Recunoscãtor?
Îþi aminteºti ce mi-ai spus în cafenea despre þine ºi Isabelle?
Ai avut dreptate.
Pentru mine, voi doi sunteþi...
ca doua jumãtãþi a aceleiaºi persoane.
ªi acum m-ai fãcut sã mã simt ca o parte a ta.
Din amândoi.
Hai sã o spunem direct.
Eºti un bãiat drãguþ ºi-mi place de tine. Dar nu...
nu vrem sã fi mereu al treilea.
Þi-am mai spus ceva, îþi aminteºti?
Cã Isa ºi cu mine suntem gemeni siamezi.
Da.
Nu glumeam.
Ce-i asta?
Asta, dragã frate e...
e brânzã frãmântata cu compot de broccoli ºi prune.
-ªi asta? - Asta e ratatouille.
- Te aºtepþi sã mãnânc gunoiul ãsta? - Tu te-ai aºteptat sã gãtesc.
- Mai bine mor de foame. - O sã mori. Nu-i altceva de mâncare.
Matthew?
Te pot servi?
Brânzã sau ratatouille?
Care-i care?
Asta e brânzã ºi asta e ratatouille.
Nu. Asta e brânzã ºi asta e ratatouille.
Ajunge.
Mãnâncã cã ºi cum ai fi într-o þarã exoticã...
ºi asta e meniul naþional.
Aratã de parcã ar vomita-o înapoi.
E oribilã, nu?
Scuzã-mã, ºtiu cã ai încercat.
Mersi. Mã bucur cã cineva îmi apreciazã eforturile.
- Nu mai e nimic în casa? - Nimic de mâncat.
-ªi am încasat toate cecurile? - Da.
-ªi ce ne facem acum? - O sã-l sun pe tata.
Telefonul e mort.
Ce-s toate astea?
Prânzul.
Deci, Isabelle, un fillet mignon?
- Nu. - Nu?
Matthew, vrei restul ãsta de fripturã?
Opreºte-te, e dezgustãtor.
Uite!
Ce ziceþi de banana asta?
O bananã pentru toþi trei?
- Da. - Mor de foame.
Sã vãd.
- De ce? - Lasã-mã sã vãd.
- Ce faci? - Privesc.
Iatã!
Matthew, nu încetezi sã mã surprinzi.
Hei, Theo!
Bunã.
- În regulã? - Da.
- Unde ai fost noaptea trecutã? - N-am putut.
Abia te mai vedem.
- Nu mai putem conta pe tine. - Nu mã mai enerva.
- Nu mai eºti cu noi. - Sunt, dar e mai complicat.
- De ce? - Lasã-mã. Nu pot sã-þi explic acum.
Tâmpitule.
Theo, aºteaptã-mã.
- Un mic suvenir din Nepal. - Mersi, e drãguþ.
Sunã-mã.
Bine, cu plãcere.
Pa-pa.
Cu greu mai ieºim din apartament.
Nu ºtim ºi nu ne pasã dacã e noapte sau zi.
Hoinãrim pe mare lãsând lumea în urma noastrã.
- Prea tare pentru tine. - Nu, a fost chiar bunã.
- Bunã? - Da.
- Iar? - Nu.
Clapton e Dumnezeu, Matthew.
Nu cred în Dumnezeu.
Dar dacã aº crede, ar trebui sã fie un chitarist negru, cântând cu stânga.
Nu e vorba de Chaplin ºi Keaton. E vorba de Clapton ºi Hendrix.
Clapton a reinventat chitara electricã.
- Clapton a reinventat chitara. - Matthew, crede-mã.
- Clapton conecteazã chitara... - Bine, Jimi Hendrix e diferit..
Conecteazã chitara electricã ºi cântã ca la una acusticã.
Hendrix cântã la chitarã electricã cu dinþii!
Sunt soldat în rãzboiul din Vietnam chiar acum.
pe cine ascultã ei?
Clapton? Nu.
Îl ascultã pe Hendrix. Tipul care le spune adevãrul.
Sunt toþi înnebuniþi!
Vorbeºti despre soldaþii din Vietnam?
- Da. - Ce fac ei în Vietnam?
- Sunt în rãzboi.
- Ce fac acolo? - Luptã.
- Omoarã þãrani. -ºi de asemenea, mor!
Omoarã copii, ard câmpurile!
Vor acolo! Vor sã moarã ºi sã omoare oameni.
N-ar trebui sã fi în Vietnam?
- N-ar trebui sã fi în Vietnam? - Nu cred în violenþã.
Unde eºti acum? N-ar trebui sã fi în Vietnam?
Sunt norocos, sunt la facultate.
Am prieteni care nu-s la facultate...
ºi sunt incorporabili.
- Nu eºti norocos. - Sunt al dracu de norocos.
Crezi cã poþi spune guvernului:
'Nu, sunt împotriva violenþei. Nu-s de acord cu rãzboiul."
Poate în Franþa. În America trebuie sã pleci.
Dacã nu te duci, te bãga la pârnaie.
Prefer la pârnaie, decât sã omor oameni.
Nu înþeleg.
Am citit în 'Cahiers de Cinema'.
Un producãtor e ca un voyeur.
Ca ºi cum camera de filmat
ar fi gaura cheii la camera pãrinþilor tãi.
Îi spionezi ºi eºti dezgustãtor.
ªi te simþi vinovat...
dar nu poþi...
sã-þi întorci privirea.
Fac filme despre crime...
directorii sunt ca niºte criminali...
Ca ºi cum ar trebui sã fie ilegal.
Aici nu mai am nici oºansa sã mã fac producãtor.
Pãrinþii mei lasa mereu uºa deschisã la dormitor.
Ar trebui sã regizezi la teatru, nu la cinema.
Poate.
Sus.
Haide!
Pãrinþii mei ºi-au tras-o doar odatã în viaþã.
D-aia suntem gemeni. N-au vrut s-o mai facã a doua oarã.
Nu te alarma, Matthew.
E o veste bunã.
Se întâmpla doar odatã pe lunã.
Te iubesc, Isabelle.
ºi eu te iubesc, Matthew.
Da, da reu te iubesc cu adevãrat.
ªi eu te iubesc cu adevãrat-adevãrat. Amândoi te iubim.
Da.
Nu asta aº fi vrut sã spui.
Ce-ai vrea sã-þi spunem?
Aº fi vrut sã-mi spuneþi cã mã iubiþi.
- Abia am zis-o. - Nu, ai zis "ºi eu te iubesc".
Nu vrea uºa spui asta.
Vreau sã spui cã tu mã iubeºti.
- Te iubim, te iubim. - Nici aºa nu e corect.
Tu trebuie sã o spui primul.
Nu putem, deja ai spus-o tu primul.
De ce mereu o spun eu primul?
Sãracul Matthew.
Te iubim foarte mult.
Nu vreau sã fiu iubit foarte mult. Vreau doar sã fiu iubit.
ºtii, când cineva o vrea,
nu existã altceva cã dragostea. Existã doar dovadã dragostei.
Eºti pregãtit sã ne dai o dovadã de dragoste?
Vreþi o dovadã a dragostei mele?
Bine.
Ieºi din baie.
Crema de ras.
- Aparat de ras. - Mersi.
- Ce faci? - Ce crezi cã fac?
- Nu vorbeºti serios. - Ba da.
Nu-þi face griji. Am mai fãcut-o înainte.
- Relaxeazã-te, va creºte din nou. - Sunteþi amândoi nebuni.
- Care-i problema? - Asta numiþi voi dovadã de dragoste?
Sã mã transformaþi într-un ciudat? "Unul de-al nostru"
- E doar un joc. -"Unul de-al nostru"
E doar un joc.
Un joc, Isabelle? Un joc? Gândeºte-te.
Asta e un lucru pe care sã ni-l facem reciproc?
Vrei sã fiu un bãieþel pentru tine?
Un pre-puber ca Theo la 6 ani cu care sã te joci?
ªi poþi atinge pipi-ul?
Eu v-o arãt pe-a mea ºi voi pe a voastrã?
- Calmeazã-te. Te-am auzit. - Theo, gândeºte-te.
Dormiþi în acelaºi pat în fiecare noapte.
Faceþi baie împreunã, vã piºaþi împreunã.
Jucaþi joculetele astea.
Doresc sã puteþi ieºi puþin din voi ºi sã vã vedeþi.
De ce eºti aºa de crud?
- Pentru cã vã iubesc. - Ai un mod ciudat de-a o arãta.
Vã iubesc cu adevãrat. Pe amândoi.
ªi vã admir.
V-am privit ºi v-am ascultat ºi cred...
ca nu veþi creºte niciodatã.
Nu veþi creºte aºa. Nu vreþi.
Nu atâta vreme cât veþi sta agãþaþi unul de celãlalt.
- Ai fost vreodatã la o întâlnire? - La întâlnire?
- Da, la întâlnire. - Ce fel de întâlnire?
- Ai ieºit vreodatã cu un bãiat? - Cu Theo.
Nu cu Theo.
Ai ieºit vreodatã ca vreun bãiat de la ºcoalã?
N-am fost la balul de absolvire, dacã la asta te referi.
- Nu avem baluri în Frânat. - Aveþi întâlniri în Franþa.
- Ai ieºit vreodatã cu un bãiat?
De ce mã tot întrebi asta?ºtii cã nu.
Þi-ar plãcea?
- E o invitaþie? - E o invitaþie.
Þi-ar plãcea sã ieºi cu mine? Doar noi doi?
Nu te uita laTheo.
Nu-þi trebuie permisiunea lui.
Nu putem sta în primul rând, trebuie sã stãm în spate.
Rândul din faþã e pentru cei care n-au pereche.
Scuze. Pardon.
La o întâlnire, mereu stai în spate.
Doamnelor ºi domnilor...
filmul pe care îl veþi vedea e o poveste a muzicii.
Eu joc rolul luiTom Miller, un agent.
Un mic agent teatral, care a fost...
Ei bine, veþi vedea...
Filmul a fost fãcut în mãreþia cinemascopului.
Scuzã-mã.
Toate cele bune, Georgie.
Nu suporþi sã mã mai auzi cântând, nu?
Stii cã nu e asta.
Când mã uit la ecranul televizorului,
Îmi amintesc bãtãlia de la Cinemateca.
Cu excepþia faptului cã demonstranþii nu mai sunt fanii filmelor.
Nici nu mai erau studenþi.
Era greu sã-þi dai seama ce se întâmpla, dar...
magazinele s-au închis, fabricile au intrat în grevã...
ºi se rãspândea în tot Parisul.
Theo ºi cu mine nu ne uitam niciodatã la TV.
Suntem puri.
Puri ºi tari.
- Sã mergem. - Da, dar...
Iisuse.
- Ce e în neregulã? -Ãºtia nu-s ai mei!
- Nu, în camera ta. - Nu.
De când sunt aici nu þi-am vãzut camera.
- Ai o camerã a ta? - Sigur cã am.
Doar nu crezi cã stau mereu în cocina lui Theo.
Cum de n-am fost niciodatã acolo?
Nimeni nu face dragoste în patul meu.
E camera ta, parte din tine. Vreau s-o vãd.
- Doar în noaptea asta. - Nu, nu ºi nu.
Descoperisem o laturã a Isabellei pe care n-o mai vãzusem.
Partea secretã pe care nu vroia sã mi-o arate.
Brusc m-am gândit la dormitorul surorilor mele din San Diego.
M-am gândit la casa noastrã ºi la casele vecinilor, toate la fel...
cu peluze verzi ºi cu stropitorile de pe ele...
ºi cu maºinile lor break în faþa caselor.
Ce sculpturã?
Mereu am vrut sã fac dragoste cu Venus de Milo.
Nu te pot opri.
N-am mâini.
Nu te pot opri.
Ce e?
Nu. Nu, nu!
Nu-l asculta.
Nu plânge...
Te rog, lasã-mã în pace.
Te rog!
- Pleacã. - Isabelle!
- Theo, deschide!
- Theo! - Isabelle!
O sã te rãneºti!
- Cine eºti? - Despre ce vorbeºti?
Ce faci în camera mea?
Ieºi! Ieºi!
Theo! Theo!
Theo!
Theo.
"O revoluþie nu e o cinã de galã."
"Nu poate fi creatã ca o carte, ca un desen sau ca o tapiserie."
"Nu se poate desfãºura cu eleganþã, liniºte ºi delicateþe,
sau cu aºa dulceaþã, curtezie ºi generozitate."
"revoluþia e o rãscoalã,
un act violent...
prin care o clasa e detronatã de o altã."
"Castelul Lafite, 1955."
"Castelul Chasse Spleen, 1959."
"Grand vin, 1937." La mulþi ani, tatã!
Iar?
- Ascultã, Matthew. - Da?
- Eºti un mare fan a filmelor, nu? - Da.
Atunci cred cã Mao, ca dictator...
face un film cu o distribuþie de milioane.
Toate milioanele alea de Gãrzi Roºii mãrºãluind spre viitor...
cu cãrticica roºie în mâna.
Carte, nu arme.
Culturã, nu violenþã.
Nu vezi ce film frumos ºi epic ar face?
Cred, dar...
E uºor sã spui carte, nu arme.
Dar nu e adevãrat. Nu e cãrþi.
E carte. Doar una.
Taci. Parcã ai fi tatã.
Nu, ascultã-mã.
Gãrzile Roºii pe care le admiri,
duc aceiaºi carte,
cântã acelaºi cântec,
ºi ca papagalii spun aceleaºi slogane.
În filmul ãsta epic ºi mare
fiecare e doar un figurant.
Asta mã înspãimântã.
Îmi pare rãu sã o spun, dar...
pentru mine e o contradicþie distinctã.
De ce?
Pentru cã
dacã chiar ai crede ce spui, ai fi acolo.
Unde?
În stradã.
- Nu înþeleg ce vrei sã spui. - Ba da.
Se întâmplã ceva acolo.
Ceva ce pare a fi foarte important.
Ceva ce va schimba lucrurile. Pânã ºi eu înþeleg asta.
Dar tu nu eºti acolo.
Eºti în casã cu mine, bând vinuri scumpe ºi vorbind despre filme.
- Vorbind despre Maoism. De ce? - Destul!
Nu, spune-mi de ce?
Întreabã-te singur de ce.
Nu cred cã crezi în aºa ceva.
Cred cã ai cumpãrat lampa, ai pus posterele,
dar n-ai...
- Nu cred cã tu... - Uite, vorbeºti prea mult.
Bine.
Theo, doar ascultã-mã.
Cred cã preferi...
Cred cã tu preferi când...
cuvântul "împreunã" nu înseamnã...
un milion, ci douã.
Bãieþi! Bãieþi!
Sau trei.
Isa, stai cu noi.
Nu, mersi. Miroase a curve aici.
Mersi mult.
Am o surprizã pentru voi în salon.
Mã bag în el!
- E frumos. - Haideþi, intraþi.
Am fãcut asta când eram mici.
Mai vrei vin?
Mersi.
Isabelle.
Doamne, ce-þi miroase respiraþia.
- Scuzã-mã. - Eºti beat.
Da, sunt beat.
ªi tu eºti frumoasã.
ªi mâine dimineaþã voi fi treaz,
dar tu vei fi tot frumoasã.
Du-te la culcare, Matthew.
Da.
E timpul de culcare?
Idiotule, abia îþi mai þi ochii deschiºi.
Noapte bunã.
Theo.
Trezeºte-te.
Ce e?
Vreau sã asculþi.
- De ce? - Pentru cã...
Te iubesc.
ªtii ce?
ªi eu te iubesc.
ªi tu mã iubeºti? E nostim.
Asculþi?
E pentru totdeauna, nu?
- Ce e pentru totdeauna? - Noi doi.
Corect?
- De ce a zis Matthew asta? - Ce-a zis Matthew?
Cã suntem monºtrii, ciudaþi.
Vreau sã-mi spui cã va fi pentru totdeauna.
E pentru totdeauna.
- Isa... - Nu înþelegi.
Vorbim dimineaþa.
Promit.
Bine. Trebuie sã plecãm, dragã.
Deja?
Vrei sã iei cina cu ei?
Trebuie sã plecãm tiptil.
Isa!
- Ce se întâmplã? - Intrã mirosul în camerã!
- Ce? - Intrã mirosul în camerã!
- Ce miroase? - E gaz lacrimogen.
În stradã!
Matthew!
Isabelle!
În stradã!
O aprind ºi o arunc în dreaptã.
- Theo, nu e bine. - E minunat!
Asta e violenþã.
Nu e violenþã. E minunat.
E fascism nenorocit într-o sticlã nenorocitã.
- Nu e fascism. Poliþiºtii sunt fasciºti. - ªi bat populaþia.
Gura!
- Nu înþelegi. - Nu e bine.
Ascultã-mã. Asta fac ei.
Noi nu facem aºa. Folosim asta. ºi facem aºa.
Folosim asta.
Opreºte-te!
Isabelle. Isabelle.
Isab...!
Moarte poliþiºtilor.
Fascistilor!
Asta e doar începutul, lupta va continua!
made by sabian -=sabian@go.ro=-