DIAMANTIMPORT
Sista leveransen.
Passa dig!
Här.
- Christophe här. Leveransen klar. - Vi är beredda.
- Lycka till. - Vi får bara en chans.
Om stenarna inte finns där, är det inte mitt problem.
- De finns där. - Inte länge till.
Här är jag.
Jag ska vara med på mottagningen.
Det är bara att ta hissen upp.
Tack!
- Var är stenarna? - Vem fan är du?
- Vem ska stjäla dem åt dig? - Far åt helvete!
Namn och telefon.
- Okej, jag ska berätta. - Javisst.
- Jag avskyr sånt här. Gör inte du? - Jag gör bara mitt jobb.
Man kan förstås alltid träffa nån.
- Du verkar veta hur man har skoj. - Jag har faktiskt ett jobb att sköta.
Jag borde kanske titta på vad de har att erbjuda.
Tommy?
- Ändrade planer: Han är gay. Ta över. - Aldrig i livet. Kom igen!
- Ta över, Tommy. - Fan heller!
Sätt i gång! Och var övertygande.
Fan.
Nyckelkortet? - Ta hand om väskan. Det går snabbt.
- Aloha! - Hej.
Hoppas att du inte tar illa upp, men jag älskar män i uniform.
Det funkar för vissa.
Så fort jag ser en sjöman tänker jag på havets läckerheter.
- Jag kan inte prata på arbetstid. - Vi pratar inte, vi flirtar.
För du kastar väl inte bort allt på en kvinna?
Världen är full av dumbommar.
Mitt i prick!
- Hur ser det ut? - Sex sekunder.
Tommy.
- Men kalla mig Rachel. - Douglas.
Bara jag inte är för snygg för dig.
- Jag är upptagen. - Förbaskade slyna.
Jag gillar solnedgångar och hundvalpar...
...och är välutrustad. Jag kan slå knut på den.
Bordet.
Jag får visst lov att stjäla nåt och låta dig avslöja mig.
Du får brotta ner mig och sätta handfängsel på mig.
- Jag gillar hårda tag. - Gör mig inte upphetsad.
- Tummarna. - Tummarna.
Tummarna.
Herrejävlar!
En jordbävning. Du kommer nog också upp i en tia på richterskalan.
Då så.
Ni vet vad ni ska göra.
- Larmcentralen. - Jag vill anmäla ett rån.
Var befinner ni er?
Jag älskar färgade stenar.
Den här går på 21/2 miljon dollar.
- Vem är det vi snor grejerna av? - Knarklangare och penningtvättare.
Den här...
Den behåller jag.
T.? Kolla in.
Det är det här vi är ute efter! Jajamän.
Resten behåller vi.
- Ja? - Er uppdragsgivare har ringt polisen.
- Lämna stenarna. - Va?
- Du vet vilka jag menar. - Det går inte.
Snabbt.
Snabba ryck.
Bäst att jag flyttar på bilen. - Snuten är här.
- Rappa på! - Dags att sticka. Lämna grejerna.
Är det din bil? Flytta på den.
Jag ser till att du kommer ut.
Kom igen.
De har stoppat tunnelbanan. Daria följer med mig.
Du vet var vi ska träffas.
- Tummarna. - Tummarna.
Det är grönt.
Stopp!
Grönt.
Okej.
Inte illa.
- De är inte ombord. - Då kan du köra.
Stenarna.
Se upp!
Väskan!
Fan.
- Vad gillar du Kalifornien? - Jag vill härifrån. Jag avskyr solen.
Vi har problem.
- Stenarna? - Importören blev just rånad.
Vi får hoppas att det ingick i planen.
- Vem är chef här? - Vem undrar?
Kom med här.
Vanessa! Vad gör du uppe?
- Bara ett tag till. - Du ska till skolan i morgon bitti.
- Det är läggdags. - Okej då.
- Du börjar bli riktigt tung. - Nej!
Vad nu? Du har nåt bakom örat.
Gud, vad fjantigt. Du har det i handen.
Den här handen? Eller den här?
Titta nu.
- Hur bar du dig åt? - Trolleri.
- Är det till mig? - Det är klart.
En diamant till min prinsessa.
Vad vacker den är! Jag älskar dig, pappa.
Och jag älskar dig. Nu ber vi aftonbön.
Änglar här, änglar där, hör nu här vad jag begär:
Ta hand om min tjej, som jag har kär. Amen.
Ge mig en kram.
- Kan jag få en till? - Det är väl klart.
- Vanessa har somnat nu. - Hon lyssnar bara på dig nuförtiden.
- Jag ska prata med henne. - Jag tittar på tv ett tag.
Vad fan hände?
Ska vi söka oss till ett ställe utan utlämningsavtal?
Killen ville bara åt de svarta stenarna.
- Christophe tjallade på oss. - Nåt i den stilen.
- Du kom undan! - Det var på håret.
Jag stötte på en kines som gav mig stryk.
Han sabbade öronmusslan också. Det värsta är att han kom över bytet.
Fan!
Vi borde beväpna oss.
Lite stryk får du tåla! Du slapp då dörrslusken.
- Det här är allt vi fick. - Och?
Jag hör av mig. Jag ska skaffa fram svar.
- Jag hänger med, hör du. - Nej, jag säger till om det behövs.
Okej.
Var försiktig.
Här har vi alltså mr Christophe. Han har visst redan haft besök.
Snälla, nåd!
Vad du än säger, tala sanning.
- Du kanske inte får chansen igen. - Jag berättar allt ni vill veta.
Pang! Vad tycks?
Den duger väl.
Intresserad? Du får ammunitionen på köpet.
Reaktivt pansar och kulsprutor: en Browning och en M-60.
Det är en 90 mm kanon.
Bra att ha i slumkvarteren. Håller ungarna på plats.
- Eller en landstigningsfarkost? - Jag är här i ett annat ärende.
- Vi har inte plats med allihop! - På kontoret. Försiktigt, de är dyra.
Utom för mig. Du råkar inte ha varit i stan?
Nej.
Trodde väl inte det.
- Har du sett nån svart diamant? - Varenda sort.
Till och med Neil Diamond. Han spelar här...
Nån svart har jag aldrig sett.
Ingen sån här.
- Jag blir helt ställd. - Vad är de värda?
- När behöver du få svar? - I går.
Jag kommer tillbaka. Jag ska hälsa på en gammal vän.
Han ser död ut.
- Du hann visst först. - Nej, det är inte min stil.
Det var du som ringde.
Och som kom ihop sig med Miles. Vem fan är du?
- Jag heter Su. - Och jag Sally!
- Ge mig stenarna. - Vad får jag?
- Du får behålla livet. - Glöm det.
- Lämna ett meddelande. - Jag vet att du är där, mr Fait.
Vi måste talas vid - nu.
- Vad fan är du för nån? - Den som lät importera stenarna...
...och deponera dem hos importören. Den som vill ha tillbaka dem - nu.
- Vad bjuder du? - Du förstår inte. Stenarna är mina.
- Jag har dem! Fram med stålarna. - Jag har inte tid med det här.
- Är det sista budet? - Jag är en farlig motståndare.
Ser jag ut som Frälsningsarmén? Här sliter jag men har inget för det!
Vet du vad? Jag skiter i vem du är. Här blir det inga stenar.
Fan.
Fan!
- Ge oss stenarna. - Fattar ni trögt?
Ge mig ett bud!
Här har du ditt bud.
- Glöm det, för jag har inte stenarna! - Berätta var de finns.
Kom igen!
Bilen!
Vad fan är det med stenarna?
- Ja? - Dåliga nyheter. Vi har fått problem.
Jag hörde mig för om stenarna, som du sa.
Sen dök Wu-Tang Clan upp.
Ett par saker att tänka på: De var fler än jag.
Dessutom var de beväpnade.
- Jag fick då in några träffar... - Spela upp resten!
Jag glömde bort att jag hade dem. Förlåt!
Jag kunde ha gjort motstånd, men då hade jag dött.
Då hade jag inte kunnat berätta var stenarna är.
Det var för din skull jag gav mig!
Du räddade livhanken för att berätta nåt för mig. Vad då?
Vilka var det? Vad sa de för nåt?
"Hit med stenarna, din fete viting." Såna saker.
- Var det allt? - "Viting" är faktiskt rasistiskt.
Tack för att du inte har nåt att berätta!
- Ringde du till polisen? - Se dig omkring. Är du inte klok?
Vem ligger bakom det här?
De var då schyst beväpnade, som Gröna baskrarna.
- Chambers. - Jump Chambers? Just typiskt.
- Hör du! Vem är Chambers? - Han är inblandad i allt.
Han är den ende som fixar vapnen - och manskapet. Du får klara dig själv.
Nu när allt ändå skitit sig: Vem är du?
Ja, har du leg? Hör du? Gärna med foto.
Jajamän...
Det säger mig ingenting.
Centrala säkerhetsbyrån. Taiwanesiska underrättelsetjänsten.
- Kan du kinesiska? - "Snut" förstår jag.
- Är du nåt slags kung fu-spion? - Stenarna tillhör Taiwan.
- Jag avskyr den här. - Jag fixar en ny.
- Ja? - Hoppas du tänkt om.
- Det är tuffingen! - Läget, polarn? - Låt mig göra saken enkel för dig.
Intressant.
Pappa!
Vad fin Vanessa är i sin pyjamas.
- Din jäv... - Jag ska ha stenarna.
- Låt mig prata med herrn från Kina. - Passa dig!
Herrn från Kina, tack.
Han har min dotter.
Herregud.
Vad snackade ni om?
Jag sa att jag har stenarna men vägrar förhandla om din dotter.
- På så sätt vinner vi tid. - Vad fan? Den jäveln har min dotter!
Jag vill ha stenarna, du vill ha din dotter. Vi kan hjälpa varandra.
Jag får visst dras med dig.
Hoppa in.
Jag måste snacka med Chambers.
Hitta nånstans att ha henne.
Vänta bara tills pappa kommer!
Su säger att han har stenarna.
Men varför vägrar han att förhandla om flickan?
Det hänger inte ihop.
- Ska vi ställa in träffen med köparna? - Då vinner vi aldrig deras förtroende.
Vi behöver information. Betala vad det än kostar.
Det är nåt som är fel. Det är nåt med stenarna.
- Vad gör vi med flickan? - Hon får leva.
Tills vidare.
Jag är på väg till Chambers.
Ta kontakt med hans folk och hälsa att jag vill träffa honom.
Tråkigt med din dotter.
- Hur gammal är hon? - Skit i det, du.
- Åtta. Hon fyller nio i september. - Min är femton.
- Pojkvänner? - Aldrig! Jag skulle nacka dem.
Det är på tiden att du SMM - snackar med mig.
- Vad handlar det om? - Stenarna är inte vad du tror.
Det menar du inte...
- Och den här killen? - Han är precis vad du tror:
En tjuv och mördare.
Fint. Fattas bara det också.
Jag vill till pappa!
Nycklarna.
- Var fick du tag i den här skrothögen? - Mormor och morfar får långt att gå.
- Har du tömt den på allt? - Visst.
Jag vill till pappa! Jag vill till pappa!
- Tyst! - Tyst på dig själv!
Sov nu.
Änglar här, änglar där...
...hör nu här vad jag begär:
Ta hand om min tjej, som jag har kär.
Amen.
Här är besökarna, mr Chambers, och morgonposten.
Hör du, Vogel!
- Dvd: n är trasig. - Jag fixar en ny, mr Chambers.
Ser man på! Hela vägen bara för att hälsa på gamle Jump.
- Vem är gulingen? - En kines.
Hallå där!
Av med skorna.
- Hur står det till, Jump? - Skippa dösnacket, nigger.
Jag har problem.
- Hur är det med Daria? - Bra.
Ja, hon var då alltid bra, ända tills du tog henne ifrån mig.
- Problem? - Stenarna.
Slynan drog in massor av stålar. Jag gjorde mig en rejäl hacka.
Du satte stopp för det. Du tog dig rätten.
- Stenarna? - Jag behöver dem.
Smart att inte ta över som hallick.
Då hade du varit jävligt död.
Du är förstås ingen hallick. Du stjäl bara sånt som inte är ditt.
Hör du!
- Snackar han inte? - Inte koreanska.
Det gör jag. Jag har köpt en koreansk klubb i centrum.
Vi har öppet dygnet runt, året runt. Svartingar som blåser koreaner!
De visar inga känslor, men super och glor på nakna brudar gör de.
Det är inget hak heller. Kontoret är ett kärleksnäste i kabukistil.
Det vet du väl vad det är?
- Sväng förbi och kolla in knullisarna. - De har min lilla flicka.
Får de inte stenarna dör hon.
Vad vill du ha?
- Jag ber dig. - Jag tänkte på en sak:
Det var en stor stöt. En riskabel stöt.
Vad får nån att göra sig sånt besvär, att ta en sån risk?
Det måste vara nåt bra.
Nåt värdefullt.
Jump...
De har min flicka.
- Gör en till. - Din jäv...
Vilken dramatik. Gulingen har huvudet på skaft.
Ungar går det tretton på dussinet. Ett klipp gör man en gång i livet.
- Låt mig ta dem! - Visst.
Hälsa Daria från mig. Glöm inte att ta på dig skorna.
Mes.
Jag såg upp till honom. Jag ville vara precis som han.
- Jag kan få honom att snacka. - Det här är inte Taiwan.
Nu letar vi upp stenarna och lägger beslag på dem.
- Du får det att låta lätt. - Nej, du.
- Vad är det? - Han har dem på klubben.
Jag bara vet att det är så. Har du aldrig varit med om det?
- Ni kineser ska ju vara mystiker. - Vi spelar - men chansar inte vilt.
Det är ingen chansning. Jag sticker till klubben, så hälsar du på Archie.
- Varför då? - Han måste minnas rånarna.
- Om han inte gör det, då? - Låtsas att ni är i Taiwan.
- Pys. Vad har du här att göra? - Jag undrar om jag kan hjälpa till.
Glöm det. Det är känsliga grejer, så håll dig borta från lastbilen.
- Va? - Håll dig borta!
Lägg av!
Jag går härifrån. Jag går härifrån.
- Har han inte fått sin medicin? - Han sköter då sitt jobb.
Tejpa för käften på henne!
- Jag vill till pappa! - Släpp. Håll käften på dig!
Jag vet nog hur jag får tyst på dig.
Ja!
Hon har nyckeln!
Daria! Det var inte i går.
- Jaha? - Ibland vill man träffa gamla bekanta.
- Har du trubbel? - Med stort "T".
Tony Fait? Ni är väl som Bonnie och Clyde?
Det var förut, det. Nu har han glömt mig.
Han bryr sig bara om ungen.
- Vad ska jag göra åt det? - Säg det.
Du kan nog inte göra nåt. Jag bara... Du vet.
Jag vet inte vad jag tänkte på. Jag borde inte ha kommit hit.
Nej, vänta. - Kan vi få prata ostört?
- Champagne? - Tack.
Jag gör det.
- Jaha, vill du ha jobb? - Nåt vill jag ha.
Vad sägs om att jobba här?
- Vad skulle Jump säga om det? - Jump Chambers blir mitt bekymmer.
Ska vi diskutera saken på mitt kontor?
Det är mycket farligare än boxning. De har varken handskar eller regler.
Det gäller stora pengar. Matcherna går dagtid.
Hur vet du att killen du minns är där?
Chambers håller i det, så det är en bra början.
Framme.
- Bara medlemmar! - Det är Archie! - Alla gillar mig.
Det är den där jävla Archie.
- Hur ska du känna igen honom? - De ser likadana ut allihop.
Precis som ni.
Inget illa menat. Jag minns lillfingerringen.
Den är på säkert tio karat med bra färg och klarhet.
Jag var rädd att få den i ansiktet.
Jag har en förklädnad, för säkerhets skull.
- Hur kommer vi in? - Lugn.
Tjänare! Hur går det med den bepansrade bilen?
Snuten stoppade mig! Bilen var stulen, Archie.
Kom förbi i morgon, så kompenserar jag dig.
- Du vet reglerna: inga gäster. - Han är här för att slåss!
- Duger han nåt till? - Han spöar skiten ur nollorna här.
Han kör med Kinagrejs! Tänderna ryker och blodet flyter.
- Inga fler tjänster. - Vad är det för skitsnack?
Jag ska skicka KO på er. Så där, släpp in oss.
Åk på stryk, bara.
- Jag vill inte slåss. - Så sa jag bara för att komma in.
Kom igen!
Upp med dig!
Riv ut ögat på honom!
- Över en miljon står på spel. - Se bara till att hitta ringen!
Det kan ta ett tag, förstår du.
Okej, kom igen.
Sätt dig.
Sätt på lite musik.
Lugnare.
Slappna bara av - och titta.
Här blir bra.
Fäst den längst ner.
- Sätt i gång. - Här kommer insektsutrotaren.
- Hallå där. - Läget, lirarn?
Ingen vägglus, här är ingen vägglus, här är ingen vägglus...
- Vad fan sysslar du med? - Bekämpar skadedjur.
Har du inte fått meddelandet?
Jag blir så jäkla less, alltså! Här sliter och släpar man...
Glöm det.
Enligt stadgan ska alla rörelser med utländsk kundkrets saneras.
- Hur så, då? - De för med sig en massa ohyra!
De har med sig grejerna i bagaget, och jag ska förhindra smittspridning.
Vi har kunder. Du kan inte komma här och spreja.
Prata med chefen, för det är mitt jobb.
- Han är upptagen. - Du gör som du vill. Gör som du vill!
Kom bara ihåg en sak:
Tidigt i morgon bitti...
...sätter de stället i karantän och bommar för här.
- Överträdelse av hälsostadgan. - Vänta nu. Vi kan väl snacka lite?
Du försöker väl inte blåsa mig?
Ser du den lille fan där? Det är jag.
Det är jag! Jag är insektsutrotare. Vad skulle jag blåsa dig för?
Hör du, nu gör vi så här:
Ta mig till ett rum på övervåningen, där det inte finns några kunder.
Då kommer röken från de här aldrig att tränga ner.
Resten fixar vi senare.
- Ta med dig grejerna. - Nu börjar det likna nåt.
De här vill du inte bli biten av. Då sväller du upp som Oprah.
Öppna.
De bär på E. coli och galna ko-sjukan.
Vilket ställe, alltså! Är det Jackie Chans kontor?
Herrejävlar! Och jacuzzi har ni också!
Har ni många pök här?
Du låter henne säkert sitta på kulan. "Sätt dig på kulan!"
"Håll den våt, bruden!" Klatsch, klatsch, klatsch!
- Gör bara det du ska och försvinn! - Visst, ska bli.
Se till att hålla dörren stängd.
Låt röken verka i minst en timme innan nån går in hit.
Fy tusan!
- Det är grönt. - Då så.
- Du är galen. - Jag har barn.
Spräng den. - Var beredd att sticka, Daria.
"Ibland vill man träffa gamla bekanta"?
- Det kom från kontoret. - Håll henne kvar.
- Inte här? - Jo, men nån annanstans.
- Vad då? - De måste finnas här.
- Vad ska vi göra? Vad ska du göra? - Jag måste se till att rädda Vanessa.
- Jag överger dig inte. - Jo!
- Kom igen, T. - Håll käften och stick!
Jag är välutrustad.
- Jaså, du? - Ja.
Håll gylfen stängd.
Fait!
Vad är det om?
Snygg imitation. - Äkta vara, pytt! - Jag sa ju att det skulle ta tid.
Jag hörde mig för. Min kontakt på försvarsdepartementet ringde upp.
Det ryktas om några svarta stenar som tydligen inte är ädelstenar.
- Han är illa tilltygad. - Han trillade nerför trappan.
Sjuan går vidare, elvan är utslagen! Nästa match: åttan mot tolvan!
Åttan mot tolvan! Kom till buren!
Kom med här.
Vi finns här, T.
- Ska vi rycka in? - Inte ännu.
- Vad då? - Glöm det.
Nummer 12!
- Nummer 12! - Här har vi tolvan!
Vilken knatte.
- Kom igen, fegis. - Fegis kan du vara själv!
En annan gång.
Slåss du inte blir vi utslängda. Då hittar vi aldrig vår kille.
- Tyvärr. - Hitta ringen.
- Två tusen dollar på vitingen. - Det är taget, Archie.
Är ni beredda?
Kom igen!
Du vann.
Nolla!
Här lägger man inte bara av!
Sätt ner mig! Helvetes jävlar.
Passa dig jävligt noga, Bruce!
Jag är inte Bruce.
Ut ur ringen med dig.
Ge honom vad han tål!
Nu är han omplåstrad.
Sätt fart.
Följ efter i bilen.
Killen tog min terränghjuling!
Han ska få!
Vänta!
Fem tusen på gulingen!
En man identifierad som Anthony Fait-
- jagas av polisen i hög fart genom centrala L.A.
Och han kör en terränghjuling!
Spöa skiten ur honom!
Hör ni! Ett parkeringshus ovan jord i Chinatown. Ta er dit!
Hör du! Tack.
- Gillar du ringen? - Var är han?
Öppna dörren.
Bra att jag hade elpistolen. - Då så: Var har du stenarna?
- Jag måste veta var din gräns går. - Hur mycket vill du ha för stenarna?
Var fan är smöret?
Jag hatar förspel. Bara en jävla uppvärmning.
Man måste kunna hoppa in och göra poäng.
Det är bara att gå rakt på korgen! Fattar du?
I stället för att vi ska tjafsa fram och tillbaka...
...kan du nämna en siffra, en hög siffra.
En siffra så hög...
...att när jag hör den så får jag ståfräs.
Sen: Pang! Spruta, rulla runt och somna.
Vad säger du om det? Jajamän.
Fy fan! Hallå där, hallå!
Fan också. Okej, okej, okej!
Jakten verkar ta slut i parkeringshuset.
Polisen letar igenom byggnaden efter mannen-
- som ligger bakom den dramatiska jakten.
- Vilka dårar det finns. - De klarar sig aldrig.
Nej, de är bara till fara för allmänheten.
En bil lämnar byggnaden. Polisen pratar med föraren.
De söker igenom fordonet.
Polisen vet att han är i parkeringshuset.
Vid det här laget är de rejält förbannade.
De låter honom inte komma undan.
Mr Chambers vill inte bli störd.
- Jag visste det. - Med den här mellan benen...
...sjöng han ut som Celine Dion.
Hur ska vi få ut stenarna? Det är alltid livat där.
- Det är nåt som är fel. - Ja.
- Dörrvakten. - Var är han?
Ni stannar här.
- Förlåt. - Passa kulorna!
Inga av Chambers killar. Det är nåt fel.
Han ser bättre ut död.
De skulle vara i fontänen.
Var är de?
De måste vara här!
- Är det allt? En enda sten? - Ling - han har de andra.
- Vad fan vet du om det? - Jag vet.
Okej, han har stenarna.
Hon kan ju inte göra honom nåt. Hon är bara en liten flicka på åtta.
Visst släpper han henne?!
- Vad ska jag ta mig till? - Vi måste härifrån.
Nu.
- Vi är med i leken igen. - Skönt, då slipper jag snart ungen.
- Är allt klart? - Vi ska bara testa apparaten.
Det är en oscillator, och vi ska inte testa den utan kalibrera den.
Klar.
Skyddsglasögonen?
- Här har du. - Tack.
Fungera, snälla.
Fungera.
Snälla pappa!
Svara, snälla pappa.
Ska jag svara?
Ja? Vanessa!
Kom och hämta mig. Jag vill hem!
- Ta det lugnt. Var är du? - Jag vet inte!
I en husbil i en stor byggnad.
- De har målat för fönstren. - Hjälp mig, jag måste veta var du är.
- Jag är rädd! - Håll dig lugn.
- Se dig omkring. Vad ser du för nåt? - Jag vet inte. Jag kan inte se nåt.
Du måste försöka. Försök att se nåt.
Jag ska försöka.
Svagt batteri
Jag ser stolar och ett grönt sken.
Stolar och ett grönt sken. Var kommer skenet ifrån?
Det är nån apparat. Det är som en lasershow.
- En lasershow? - Snabba dig! Jag är rädd.
- Jag vill hem! - Det ordnar sig. Pappa kommer.
- Pappa? - Vanessa?
Vanessa?
Vanessa!
Typiskt! Fan.
- Han gör det i kväll. - Vad då?
Säljer stenarna. Med lasern anrikar han dem före demonstrationen.
- Vad snackar du om? - Vad är det för stenar?
Syntetiskt plutonium. Små och hanterbara men dödliga.
Många skurkar betalar skjortan för dem.
- Sen väntar jordens undergång. - Och hur får jag tillbaka min dotter?
Redo.
Köparna vill att det går snabbt och effektivt.
På en undanskymd plats man kan flyga till.
Vanessa var inuti en stor byggnad, kanske en hangar.
Det finns ett dussin småflygfält i närheten. Vi hinner inte kolla alla.
- Färdplaner. - De måste anmäla sin destination.
Alla måste lämna in en färdplan till Luftfartsverket.
Annars kan man bli nerskjuten.
Få tag i listan, så kan vi se var försäljningen sker.
Ring upp Luftfartsverket, Daria. Vi behöver få fram varenda flygning.
Nya spelregler, Miles:
Fritt fram att beväpna sig.
Gör er klara.
- Avled deras uppmärksamhet. - Jag har en idé!
Wickflygfältet - fem helikoptrar landar inom ramen av några minuter.
- Det är vår bästa chans. - Vi får hoppas det.
Sätt fart.
Som vapenhandlare vet ni att vapen skänker makt.
Och inga vapen är som kärnvapen.
Men radioaktiva ämnen är svåra att hantera.
Tänk om det inte var så. Det är det ni alla undrar över.
Detta är svaret.
Ett unikt syntetiskt ämne. Det reagerar inte med andra ämnen.
Ingen strålning.
Ingen explosionsrisk. En liten flisa omvandlas lätt till en enorm energi.
Sprängkraften överträffar den hos 100 gånger så mycket plutonium.
Skyddsglasögon på.
- Var kommer Taiwan in i bilden? - Vi utvecklade stenarna. De är våra.
Och killen du jagar? Hur känner du honom?
Vi jobbade tillsammans.
Vänta nu: Stod ni på samma sida?
Han förrådde oss. Han försökte döda mig.
Gör inte du slut på honom, gör jag det.
Stenarna först. Sen tar vi honom.
För att skapa en radioaktiv isotop måste man förändra själva atomen.
Oftast tillför man neutroner.
Men vi använder oss av elektromagnetisk destillation.
Det får sprängkraften att öka exponentiellt.
Sprängkraft som en attackrobot.
Den kan slå ut en stridsvagn.
En kryssningsrobot. Den raserar en byggnad.
En Scudrobot. Där rök några kvarter.
Hiroshima.
Två Hiroshima.
En ny världsordning.
I dag inleder vi handeln med en ny vara på svarta börsen...
...och fastställer dess värde. Det finns 50 stenar tillgängliga.
Öppningsbudet är 200000 dollar per sten.
- Vi börjar. - Jag bjuder 1 miljon för fem stenar.
- Jag bjuder 1,2 miljoner för fem. - 1,5!
1,7 miljoner för fem stenar.
- 5 miljoner för sex stenar. - 5,7 för sex stycken.
- Sålda. - 8,5 för tio!
- Vad ser du? - Det står fem helikoptrar där.
Två beväpnade vaktposter. Jag kollar runt.
Grönt.
De håller fortfarande på.
- En husbil med förmålade rutor. - Vanessa var i en husbil.
Hon kunde inte se ut heller.
- När vi har henne försvinner ni. - Okej.
- 8,7 miljoner för tio stenar! - 9 miljoner för tio stenar.
- 10 miljoner! - Sålda. 37 stenar kvar.
Miles!
- Klart. - Passa husbilen, Tommy och Archie!
- 24,5 miljoner! - 25 miljoner...
- Stå still, era jävlar! - Jag visste det.
Ni hörde: Nu är det slut på det roliga!
- Ta det bara lugnt. - Jävla amatörer!
Bara lugn!
Stå still!
Hon har lyckats rymma.
Det blir fler tillfällen.
- En kille jagar henne. - Stanna här.
Herrejävlar!
Den jäveln skjuter!
- Vad ska vi göra? - Skjut honom!
Du får fixa honom.
Låt honom inte smita.
- Slut på ammunition! - Skjut med M-16:en!
Ge hit!
Hur många liv har du?
Jag fixar henne.
Sätt fart!
- Lyft! - Okej.
- Vad hände? - Vi har ingen balans.
Upp med landningsställen! Genast!
- Skjut ner den! - Jag har slut på ammunition!
Ladda kanonen. In med jättekulan i hålet, bara!
Fan.
- Där är han. - Skjut ner den fan!
Vi är träffade.
Rakt upp i häcken på honom!
Fan.
Dags att göra slut på det här.
- Låt henne vara! - Pappa! Pappa, pappa...
Helvete.
Du hade tur förra gången.
Det har du inte igen.
Över.
Kom!
Fel barn!
Och fel pappa.
- Raring! - Jag visste att du skulle hitta mig.
Änglarna tog hand om dig.
- En till? - Det är väl klart.
Jag kommer aldrig nånsin att släppa taget.
Vi fick visst båda vad vi ville ha.
- Vad händer med stenarna? - De ska förstöras.
Jag får väl sitta inne.
Han räddade jorden från undergång. Nog får han villkorligt?
Jag ska se vad jag kan göra.
Vi är ett jäkla bra gäng. Du är snut, men vi andra måste hålla ihop.
Ni kan behöva en viting, om ni ska råna en country club eller ta en taxi.
- Vad blir min andel? - Ingen alls.
Så liten?
- Det är på tiden att vi lägger av. - Det har du rätt i, T.
Det börjar ju just bli skoj!
Ja, skoj och skoj...
- Lycka till. - Tack.
- Tummarna. - Tummarna.
Tummarna!
- Så nu ska ni plötsligt bli laglydiga? - Du borde testa själv nån gång.
- Jag har haft hederliga jobb. Har du? - Jag har haft massor.
- Jag har sålt skönhetsmedel. - Har du varit försäljerska?
- Vad är det med det? Vad glor du på? - Jag glor inte. Det är lugnt.
Morsan har då sålt skönhetsmedel.
- Inget ont om henne. Hon spöade dig. - Jag var inte beredd!
- Feta kvinnor smäller ofta till dig! - Jag tänder nog på det.
Sa du nåt om morsans tänder?
Nej, jag sa att jag tänder på storvuxna kvinnor.
- Visst är hon fet? - Det märks när hon sätter sig på en.
Ja, jag brukade få torka av henne.
Du är väldigt lik henne, fast håret är annorlunda.
Jag rakar mig. Det gör inte hon.
Jag ska skriva en film om allt vi har varit med om.
Jag har samlat material. Vi blir stenrika.
Den ska heta "Sidekicks". Vi är ju stjärnorna som sköt ner helikoptern.
- Vem spelar dig? - Bra fråga.
Arnold, tänkte jag, tills jag mötte honom.
- Han är typ 1,68. - Vilken dvärg!
- Men Mel Gibson liknar mig. - Ja, speciellt pannan.
- Gissa vem som spelar dig. - Denzel!
- Syns det att jag har gått ner i vikt? - Och han har lagt på sig muskler.
- Du är ihop med Oprah. - Stora eller lilla?
- Mellan. - Bra, för då pekar ögonen rakt fram.
Det är en realistisk film. Vet du vem jag är ihop med?
Halle Berry.
Hon får vara ihop med en vit kille, för det har hon aldrig varit förut.
- Jaha? - Jag har funderat på Fait också.
Jag satsar på Shaquille O' Neal, basketstjärnan.
Manuset till "Kazaam" var uruselt, men i den här filmen blir han fetgrym.
Jag har funderat på Su också. Minns du "Födelsedagen"?
Vem tänker jag på?
Long Duk Dong, så klart! Vilken kille!
- Vad hände egentligen med honom? - Han är väl kypare nånstans.
Och så har vi Daria: Winona Ryder.
Ja, hon vore bra. Hon skulle ju få spela tjuv.
Hon är duktig. Tänk bara på armbågen.
Hon bröt den i rätten. Hon såg ut att få elchocker.
- Rena armbågstalaren. - Vem regisserar?
Snubben som regisserade "Romeo Must Die" och "Exit Wounds".
- Regissören, polacken. - Polacken?
Har du sett "Exit Wounds"?
Slutet var bäst, under eftertexterna.
- En film måste ha ett slut. - Annars är det ingen film.
- Vad hände med de där två killarna? - De är visst gay. Typiskt Hollywood.
Översättning: Roger Wiberg
Bearbetning: SDI Media Group
[SWEDISH]