Følg terrænet.
Godt.
Hold den i lige vinkel mod bjergkammen.
Sådan.
I virkeligheden havde du skullet kompensere mere for vinden.
Bliv i denne højde.
Pas på med højden. Forsigtigt.
I en rigtig helikopter kan du ikke flyve så højt.
Hvor højt kan jeg flyve?
- Skal vi tage elevatoren? - Hele vejen op.
Hej. Jeg har en tid.
Doktoren er optaget lige nu. Kan jeg hjælpe Dem?
Nej. Det handler om noget ... seksuelt.
Nej. Jeg havde en aftale med Leonardo.
Nej. Det er uacceptabelt.
Jeg gav jer klar besked. Hvorfor lytter ingen? Nej ...
Så henvender vi os til en anden. Præcis. Det forandrer alt.
23 ... 22 ... 21 ...
... 20 ... 19 ...
- Ulcom Electronics. - Jeg ringer fra receptionen.
Deres bilalarm er gået i gang. Kan I komme ned? Det lyder forfærdeligt.
- Politiet. - Jeg ringede, men De gjorde intet.
Så nu gør jeg noget. Jeg har lagt en bombe på hans kontor.
- Den eksploderer om...40 sekunder. - Hvem er det?
Philippa. Philippa Paccard.
Nej, jeg har ikke tid før klokken syv.
Jeg har ting at ordne her. Vent på mig.
Vi ses derhjemme. Farvel.
Det er så højt.
For højt.
- Undskyld. Jeg tager den næste. - Nej, der er plads nok.
Tak.
Forhør!
- Deres navn? - Jeg hedder Philippa Paccard.
- Hvorfor vil du tale engelsk? - Jeg er engelsk.
Jeg har ret til at svare på mit modersmål.
Hvad er det her? Hvad fanden vil du?
Hun er engelsk.
- Og hvad så? - Vi får brug for en tolk.
Nej, nej. Vi har ikke brug for en tolk.
Hun forstår udmærket hvert eneste ord. Hold op med at spille komedie.
- Det er hendes ret. - Det vil jeg skide på.
Du skal lytte til italiensk, tale italiensk og tilstå på italiensk.
Undskyld. Jeg kan tolke.
Jeg har et certifikat.
- Navn? - Philippa Paccard.
- Fødselsdato? - 23. maj, 1971.
- Fødested? - Bristol.
Jeg er lærer.
- Civilstand? - Det ved jeg ikke.
- Ved du ikke, om du er gift? - Jeg var ved at blive skilt.
For halvandet år siden. Min mand døde under forhandlingerne.
- Gik skilsmissen igennem? - Nej, han døde inden ...
Så er du enke.
Du er mistænkt for at have forårsaget en eksplosion, hvor fire forulykkede.
- Fire? - Ja ... Fire.
Eksplosionen fandt sted i en elevator.
Der var fire personer derinde. En far med to døtre og en rengøringskone.
Tre af dem blev dræbt på stedet.
Den yngste pige døde på hospitalet i går aftes.
Nej ...
Du er mistænkt for at tilhøre en terrororganisation -
- som vil underminere staten -
- og for overlagt mord på fire civilpersoner.
Var der kun fire personer, der døde?
- Er det ikke nok? - Kontoret ...
Manden på kontoret. Jeg lagde bomben på hans kontor.
Hvilken organisation tilhører du? Hvem gav dig bomben?
- Hvem er din overordnede? - Ingen.
Og din mand?
Jeg har ingen ...
Jeg har ingen mand.
Han er død.
- Hvordan døde han? - Af en overdosis.
I ved alt det her. Jeg har ringet. Jeg har skrevet.
Jeg har forsøgt at få jeres opmærksomhed i årevis.
- Hvem har du ringet til? - Til jer. Til politiet.
- Hvad ville du politiet? - Tale.
Jeg ville fortælle om manden, der styrer narkohandlen.
Han gik i skole med min mand.
På grund af ham dør der børn hver uge.
Og på grund af dig døde der fire personer i går!
Dette har intet med narkohandel at gøre!
Han er ikke død ...
Forsøg ikke at skifte emne. Bare svar på vores spørgsmål!
Hvem planlagde attentatet? Hvor er din base? Svar!
Anklager ...
Hent en læge. Skynd dig!
- Hvad drejer det sig om? - Hun er besvimet.
Kom nu. Kom nu, vågn op!
Smøg ærmet op.
Hvor er jeg?
Hos politiet.
Hvem er De?
Jeg er politimand.
Undskyld ...
Nej, den her arm. Gå ud. Jeg har ikke brug for dig.
Luk døren. Lig stille!
Jeg skulle på politistationen. Ja, de har taget hende.
Jeg ringer til dig senere.
Vi ventede på engelsklæreren. Vikaren og sagde, at hun ikke kom.
Hvad er der i vejen, drenge? Hvorfor så bedrøvede ansigter?
- Hvordan gik din dag? - Godt.
- Han fortalte det hele. - Hvad mener du?
Om min engelsklærer.
Filippo?
- Hvad laver du? - Vasker.
Jeg har tisset i sengen.
Har du tisset i sengen? Det er ikke sket i 10 år.
Hvad er der galt?
Fortæl.
Jeg er forelsket.
Siger du, at direktøren Venedice sælger narko?
- Hvorfor skulle vi tro på det? - Han var min mands ven.
De var studenter. Han var som alle andre.
Så begyndte han at sælge narko til andre.
Han startede et firma, og nu er det en hel industri.
Han blev ved med at give min mand rabat.
Han gav tilmed mine elever rabat.
Han giver formodentlig også politiet rabat.
- Hvad fanden siger du? - Jeg har haft 13-årige elever ...
De har allerede været på afvænning. Der har været dødsfald.
Jeg har skrevet til jer om det her hele tiden!
Glem firmaet. Det er bare et dække.
Der er ingen registrerede breve eller samtaler. Ingenting.
Jeg har kopier af brevene i min lejlighed.
Først sendte jeg dem. Så gik jeg herhen med dem. Jeg har kvitteringer.
Det kigger vi på.
Politichef ...
Vi holder en kort pause.
Undskyld mig.
- Hej, Filippo. - Hej.
- Har du fået job? - Ja, nu er morskaben forbi.
- Du går i din fars fodspor. - Ja.
Jeg har brug for vanddrivende medicin.
Ja.
Opbevarede du brevene til politiet i en grøn bambuskasse?
- I øverste skuffe i skrivebordet? - Ja.
Seks breve til din mand dateret mellem 1994 og 1997.
Tre breve fra din søster i England. Poststemplet sidste år.
To vielsesringe. Og et kort fra en elev sendt for tre uger siden.
Det er alt.
- Nej, nej. Det kan ikke passe. - Signora!
Sid ned.
- Hvis underskrift er det her? - Politichef Pinis.
- Skrev du under på det her? - Ja.
Signora Paccard ...
Vi er ligeglade med dine fantasier, telefonsamtaler og breve -
- og din mand og elever. Vi vil kende dit egentlige motiv.
Vi vil have oplysninger om din organisation. Navne og adresser.
Vi vil vide, hvem der gav dig bomben. Hvem hjalp dig?
- Ingen hjalp mig. - Jeg har fået nok af dit ævl.
Hvordan fik du fat i bomben?
Svar!
Jeg fandt den i min lejlighed, efter at min mand var død.
- Var der virkelig to børn? - Og deres far.
Og en 50-årig kvinde.
Hvad foregår der?
Det er ikke hele området. Kun denne bygning.
Din lomme ...
- Hvad foregår der? - Det ved jeg ikke.
Jeg brugte tørreapparatet, og en sikring gik.
Det er nok for i dag. Før hende tilbage til cellen.
Brevene er intet problem.
Vi ødelagde dem, før hun nåede at nævne dem.
- Hvad sker der nu? - Jeg holder øje med hende.
- De tror, at hun er en fanatiker. - Godt.
- Kan vi være rolige? - Indtil videre.
Men det var bedre, hvis der skete noget med hende.
Jeg talte med min bror. Han er 11 år og én af dine elever.
Han sagde, at du er et godt menneske.
Jeg tror på ham.
Derfor vil jeg hjælpe dig.
Hvis du går med til det, så optag det og læg båndet i forhørslokalet.
Der er en lille hylde under bordpladen.
- Hvad var det? - Det er en båndoptager.
- Jeg forstår ingenting. - Vent lidt.
Lad mig se engang.
Det er mig, der tolker for dig. Jeg var der, da lægen tog sig af dig.
Du klemte mine fingre.
Jeg er enig.
Torsdag kl. 10 får du mavepine.
Du går på toilettet og vender tilbage efter syv minutter.
Gør tegn til mig, hvis du finder det, jeg lagde til dig.
Kl. 11 får du det dårligt igen. Du går tilbage til toilettet.
Du hører telefonen ringe på gangen. Den holder op, når vagten svarer.
Så går du fra toilettet. Du tager elevatoren ned til garagen.
Derfra går du op på en halvtrappe.
Du forlader bygningen gennem en lille dør mod baggården.
Så kommer du ud på en lille vej, som fører fra indhegningen ud på gaden.
Smid din trøje i skraldespanden og gå mod togstationen.
Jeg henter dig i en bil i aften ved den bageste indgang.
Så finder vi ud af, hvad vi gør.
Jeg tror, at der vil ske noget ...
... og at det bliver vidunderligt.
- Perfekt. Slet alt. - Hvad?
Du hørte det. Slet alt.
Vil du lade dem flygte?
Det er ikke nogen god ide at forsøge at flygte fra fængslet.
Man sætter livet på spil.
Hun kommer ikke levende ud gennem bagdøren.
Er du ikke bange?
Jo. Det er jeg.
Har du det bedre?
Jeg fandt en pose. En seddel ...
- og en nøgle ude på toilettet.
Hvad sagde hun?
På badeværelset fandt jeg en pose -
- en seddel og en nøgle.
- Hvornår? - For en uge siden.
I tasken var der en sprøjte -
- og resultatet af en hiv-test.
I brevet stod der:
"Smid mig i skraldespanden."
Nøglen var til skolens drivhus.
Én af mine elever, Carla, havde hængt sig dér for tre dage siden.
"Smid mig i skraldespanden." Hendes forældre måtte læse det.
Politiet kom. De sagde, at de ikke kunne gøre noget.
I tirsdags var jeg til hendes begravelse om morgnen.
Og om eftermiddagen gik jeg hen til Vendices kontor ...
... med en bombe.
Signora?
Følg hende ud på toilettet.
- Politiet. Hvad kan jeg hjælpe med? - Lokalnummer 354, tak.
- Hallo? - Det er fra hjerteafdelingen Lippi.
- Jeg vil tale med Cassande. - Det er mig.
Jeg stiller dig om til lægen. Det kan vare lidt. Hæng på.
Hallo?
Hr. anklager. Se!
- Hvad er der? - Er det hende?
- Minsandten! Hvordan er det muligt? - Hurtigt! Til hovedindgangen.
- Hvor er du? - Omme bagved.
Nej! Hun flygter gennem hovedindgangen.
Fandens!
Du der! Kom frem!
Undskyld ...
Hvorfor ændrede du planen?
Min far sagde altid ...
- at man skal gøre dét, ingen forventer på det rette tidspunkt.
- Hvorfra kendte du kvistværelset? - Jeg kom her som barn.
Det var mit gemmested. Min far var Torinos politidirektør.
Ved du, hvorfor jeg gik med til det her?
Ved du, hvorfor jeg ville flygte?
Jeg vil ikke flygte fra min straf. Jeg har dræbt fire uskyldige.
Det vil jeg stå til ansvar for.
Men før jeg gør det ... vil jeg dræbe ham.
Det var kun derfor, at jeg indvilgede i at flygte.
- Ulcom Electronics. - Godaften. Venedice?
- Hvem er det? - Politichef Pini. Det haster.
Venedice er her ikke lige nu. Kan jeg tage imod en besked?
Bed ham om at ringe til politichef Pini på kontoret hurtigst muligt.
Jeg gentager: Til kontoret. Det er vigtigt.
- Ja? - Vittorio?
Politichefen var nødt til at gå ud et øjeblik. Venedice?
- Politichefen vil møde dig straks. - Nu? Hvor?
- Her. På hans kontor. - Jeg kommer. Har I fanget hende?
Ja. Hun var hårdt såret.
Jeg ved, at det er sent, men jeg skal derhen.
Det er vigtigt. Vent ikke på mig. Jeg vækker dig, når jeg kommer.
Det ved jeg godt. Vi ses senere.
Kan du huske mig?
Ja.
Du sov ved siden af mig.
Der er det.
Hvis man ikke engang er i sikkerhed hos politiet ...
- Tror de, at det er den samme? - Hvem ellers?
- Jeg vil sprænge hende i luften. - Hvordan flygtede hun?
Jeg er stadig chokeret.
- Er der forsikring for den slags? - Det ved jeg ikke.
- Pæn kjole. Hvor har du købt den? - Er den ikke smuk?
Jeg købte den på ...
- Min tante har ... - En parfumebutik.
Du glemte at slukke for vandhanen i morges.
Jeg glemmer aldrig hans ansigt. Det var ikke længere et ansigt.
Det lignede dét, som hunden får hos slagteren.
- Men iført jakkesæt ... - Hold nu op!
Jeg skal til slagteren i dag.
- Er kjolen ikke fin? - Jo.
Hvem var det?
Rengøringskoner.
Én af dem fandt liget. Hun sagde, at hun aldrig ville glemme det.
Hvad med dig?
Vi skal væk herfra.
LUKKET
Efterforskningen af mordet på direktøren for Ulcom Electronics -
- peger på den britiske Philippa Paccard -
- som sad fængslet for attentatet mod Ulcom Electronics.
Paccard, der flygtede fra fængslet før mordet, har tilstået -
- at bombeattentatet var rettet mod Venedice.
Paccards eksmand var ven med Venedice.
Politiet mener, at denne forbindelse er et muligt motiv til mordet.
Paccard boede i Italien, men er født i England.
Af frygt for at hun skal flygte til sit hjemland -
- bevogter politiet internationale grænser.
Så kommer vejrudsigten ...
Hvor skal vi hen?
Jeg vil se stedet, hvor du voksede op.
Jeg ved ikke, hvad du hedder.
Filippo.
Hvornår er du født?
23. maj 1978.
Hvad tid? Ved du det?
Om morgnen klokken otte.
Jeg ved præcis, hvad jeg lavede 23. maj 1978.
Jeg ved det ... Det er min fødselsdag.
Jeg tog min første nadver.
Jeg var klædt som en brud.
I hvid kjole og med slør som min mor havde syet.
Da hun gav mig kjolen på og dækkede mit ansigt, græd hun.
Jeg ved ikke hvorfor.
Det er, som om intet er hændt.
Jeg har forvoldt stor skade.
Og gjort nogle rigtig dumme ... dumme ting.
Jeg har løjet for min mor og min søster ...
Mange, mange gange.
Engang var jeg min mand utro.
Og jeg har ikke gjort mit bedste for at redde ham.
Det er måske alligevel ikke muligt at gøre det hele.
Fire mennesker er døde på grund af mig.
Det kan jeg ikke leve med.
Det vil jeg aldrig kunne.
Jeg skød en forsvarsløs person.
Det ved du jo.
Men det, du ikke ved, er ...
- at jeg er holdt op med at tro.
Hvad er du holdt op med at tro på?
På den sunde fornuft. På retfærdighed ...
På livet ...
Jeg elsker dig.
Det ved jeg godt, men ...
Jeg vil have, at enden er nær.
Må jeg få jeres opmærksomhed?
Dette er en lykkelig dag for mig.
Min yndlingsniece, Paola, er blevet gift!
Det er min ven.
Jeg var den første, der fik at vide ...
Kan du stole på hende?
Spørg, om de har været hjemme hos hende.
Lad os skåle!
Alle sammen! Hør nu her.
Som de siger i La Traviata: "Lyt til forsangeren".
Genkender du mig ikke?
Hvad fanden har du gjort?
Hvad har du gjort?
De fløj over gården i en helikopter.
Fin frisure.
Må vi sove hos dig i nat?
De fanger jer.
Det ved jeg godt.
- Cesare Pavese-skolen. - Hej, det er Ariel Fabrizi.
Må jeg tale med min søn, Ariel?
- Et øjeblik. - Tak.
- Hallo? - Vær ikke bange. Det er Filippo.
- Lad, som om du taler med far. - Ja, far.
Gentag efter mig: "Jeg kommer tidligere hjem."
- Jeg kommer tidligere hjem, far. - Hør nu her.
Sig til far, at vi vil tale med ham. Vi er i Montepulciano.
Vi venter ved St. Biagio-kirken.
Sig: "Okay, far." Og læg røret på.
Farvel, Ariel.
Far!
Hvor ser du dog ud!
Far, det er Philippa.
Vi går herind.
Sid ned.
Jeg tog lidt penge med til jer.
Ryger du?
De leder efter jer i hele landet.
De ved, at I ikke har forladt Italien.
De har sat en vejspærring op på motorvejen uden for byen.
De har ikke afspærret de mindre veje, men det gør de snart.
I kan følge med mig. Det er forsøget værd.
Jeg tager ikke med.
Men jeg ønsker virkelig, at du tager Filippo med.
Han har sagt, at han elsker dig.
Ja.
Hvad med dig?
Ja.
Jeg tager ikke med dig, far.
Det ved jeg godt.
Så lidt kender jeg dig.
Hvorfor kan vi aldrig påvirke de mest afgørende øjeblikke?
Giv Ariel et kram fra mig.
- Ryd bordet. Vi skal spise nu. - Vent. Jeg skal tegne færdig.
- Jeg sagde nu. - Vent. Jeg skal vise den til morfar.
Du kan vise ham den efter maden.
Jeg håbede, at I ikke ville komme.
Der er et bad derinde.
Jeg har redt op til jer. Jeg kommer med mad senere.
- Tak. - Tak.
Politiet skal nok komme.
- Nu? - Ja, nu.
Tekster: Sine Madsen www.sdimediagroup.com