Ylistys Sinulle, Herramme Jeesus Kristus.
1634. Pax Christi.
Ylistys olkoon Jumalan.
Vaikka meille ei tässä maassa ole paljon rauhaa.
En ole tuntenut Japania valon maana,
mutten myöskään ikinä näin synkkänä.
Edistymisemme loppui uuteen vainoon,
uuteen sortoon ja kärsimykseen.
He käyttävät rei'itettyjä kauhoja,
jotta pisarat valuisivat hitaasti ja tuska pitkittyisi.
Jokainen pieni loiskahdus
oli kuin tulikuuma kekäle.
Nagasakin kuvernööri vei neljä munkkia
ja yhden omista veljistämme Unzeniin.
Siellä on kuumia lähteitä.
Japanilaiset sanovat niitä "helveteiksi".
Osin kai ivallisesti.
Ja osin kieltämättä totuudenmukaisesti.
Virkamiehet käskivät padrejen hylätä Jumala
ja Hänen rakkautensa ilosanoma.
Mutta he paitsi kieltäytyivät luopumasta uskostaan
myös pyysivät tulla kidutetuiksi,
jotta saisivat näyttää uskonsa vahvuuden
ja Jumalan läsnäolon itsessään.
Osa heistä jäi vuorelle 33 päiväksi.
Heidän rohkeutensa tarina
antaa toivoa meille, tänne salaa jääneille papeille.
Emme hylkää piileksiviä kristittyjämme,
jotka elävät pelossa.
Me vain vahvistumme Hänen rakkaudessaan.
Olemme menettäneet Ferreiran.
Tämä oli hänen viimeinen kirjeensä.
Miksi hänet on menetetty?
Kirje saapui ollessanne tulossa Portugalista.
Sen tulo kesti vuosia kätkettynä ja salakuljetettuna.
Viimein sain sen käteeni hollantilaiselta kauppiaalta,
jolla oli muitakin uutisia.
Onko hän hengissä?
Hän kuulemma luopui uskostaan.
Kielsi Jumalan julkisesti, hylkäsi uskon
ja elää nykyään japanilaisena.
Ei se ole mahdollista.
Ferreira vaaransi henkensä uskon levittämiseksi Japaniin.
Olemme täällä hänen takiaan.
Niin, hän oli... on vahvin meistä.
Hän kirjoitti tuon pahimman vainon aikaan.
Nyt asiat ovat vielä huonommin.
Tuhansia on kuollut sanomamme tähden.
Ja tuhannet ovat luopuneet uskostaan.
Kauppiaan tietoja ei ole kai todistettu?
Se voi olla herjausta,
jonka on tarkoitus viedä uskolta pohjaa.
Huomioiden maassa vallitsevan vainon...
Lukemattomat myös tarvitsevat meitä.
...sekä sen, ettemme ole kuulleet hänestä,
ja hollantilaisen uutiset... -Pelkkiä huhuja!
...minun on pääteltävä sen olevan totta.
Jos se on totta...
...mitä se tarkoittaisi?
Jesuiitoille? Koko katolilaiselle Euroopalle?
Minusta tehtävämme on entistä kiireellisempi.
Meidän täytyy löytää isä Ferreira.
En voi sallia sitä.
Miten voimme hylätä tehtävämme?
Teidän tehtävänne oli kuulla isä Ferreirasta.
Sen te teitte.
Anteeksi, isä, tämä kirje...
Se sisältää kauheuksia, muttei kerro mitään
Ferreirasta ja hänen kohtalostaan.
Tiedämme siitä vain tämän yhden herjan.
Suokaa anteeksi, isä Valignano...
Minusta tehtävämme on yhä voimassa.
Tiedättekö, montako kristittyä
viranomaiset teloittivat Shimabarassa?
Tuhansia, kymmeniä tuhansia.
Suurin osa mestaamalla. Se on liian vaarallista.
Hylkäisimmekö meitä uskossa ohjanneen miehen?
Hän muovasi maailmamme.
Jos herja onkin totta, isä Ferreira on kirottu.
Niin. Ja meidän on pelastettava hänen sielunsa.
Tunnetteko näin sydämissänne?
Kyllä.
Kuin ensikutsumuksemme.
Olkoon tämä sitten Herran tahto.
Hän kutsuu teitä suureen koettelemukseen.
Heti kun astutte Japanin kamaralle,
antaudutte suureen vaaraan.
Olette viimeiset sinne lähtevät papit.
Kahden miehen armeija.
25. toukokuuta 1640.
Pax Christi. Ylistys olkoon Jumalan.
Isä Valignano, aloittaessani näitä rivejä
en voi olla varma, että koskaan saatte niitä.
Mutta haluan, että luotatte tehtäväämme
ettekä epäile uskoanne meihin.
Tänään saimme loistavia uutisia.
Herra Chun löysi meille kiinalaisen laivan.
Se salakuljettaa meidät Japaniin.
Hän väittää löytäneensä Macaon ainoan japanilaisen
arvokkaaksi oppaaksemme siinä maassa.
Tänne päin!
Vihdoin tapaamme ensimmäisen japanilaisemme.
Huomaatte kyllä, ettei hän ole häävi.
Mutta muita en ole löytänyt.
Hei!
Hei, herää!
Ylös siitä!
Hän ajelehti merellä.
Portugalilaiset toivat tänne.
Hän on jumissa täällä ja haluaa kotiin.
Onko hän... Oletteko todella japanilainen?
Vastaa, hölmö! He ovat padreja.
Kichijiro!
He vievät sinut kotiin!
Missä kotinne on?
Nagasakissa.
Mitä työtä teette? -Hän tekee, mitä haluatte.
Olen kalastaja!
Osaatteko kieltämme?
Vähäsen. -Niin, vähän.
Opitte sitä varmasti jesuiitoilta, joten...
Oletteko kristitty? -En!
Ei kirishitan!
Hyvä opas teille. Kristitty hänkin.
En ole kirishitan!
Kirishitanit kuolevat!
He... he kuolevat Nagasakissa.
Kuuntele minua.
Meillä on rahaa.
Jos autat meitä, voimme viedä sinut kotiin.
Haluaisitko kotiin Japaniin?
Haluan...
Haluan kotiin!
En rahan takia!
Japani on sukuni maa!
Rukoilen, älkää hylätkö minua tänne!
Olkaa kilttejä.
Viekää minut kotiin.
Hän on hyvä opas.
Luvatkaa minulle. -Siistin hänet.
Viekää minut kotiin!
Luvatkaa.
Tuo oppaamme...
Ei hän voi olla kristitty.
Hän väittää toista, mutta voiko häntä uskoa?
En tahdo edes uskoa häntä japanilaiseksi.
Hän sanoi: "Menkää kaikkialle maailmaan."
"Julistakaa evankeliumia kaikille luoduille."
Jopa tuollaiselle.
Se oli Herramme käsky.
Valmistautuessani työhön näen Hänen kasvonsa edessäni.
Hän näytti kai samalta käskiessään Pietaria.
"Ruoki karitsoitani."
"Ruoki karitsoitani ja lampaitani."
Se kiehtoo minua.
Tunnen sitä kohtaan suurta rakkautta.
Garupella ja minulla ei ollut matkatavaroita.
Paitsi sydämemme.
Matkatessamme tyynessä ja myrskyssä
mietin kulunutta kahtakymmentä vuotta
vainon alkamisesta lähtien.
Japanin musta maaperä
on täynnä kristittyjen vaikerrusta.
Pappien punainen veri on virrannut runsaana.
Kirkkojen seinät ovat sortuneet maahan.
Japani!
Henkemme on tuon miehen käsissä.
Jeesus luotti kurjempiinkin.
Kiireesti!
Tule.
Kir... Kir... -Kichijiro, minne menet?
Kichijiro!
Hän pettää meidät.
Kichijiro!
Ave Maria, gratia plena, Dominus tecum.
Benedicta tu in mulieribus...
Quod facis, fac citius. Minkä teet, tee nopeasti.
Padre?
Äkkiä! Meillä ei ole aikaa.
Tulkaa pian.
Mikä tämä paikka on? -Tomogin kylä.
Japanissako? -Tulkaa äkkiä,
etteivät gentiot näe. Tulkaa. -Gentiot?
Tulkaa pian!
Anteeksi, padre. Liian vaarallista.
Teloituksia on enemmän kuin ikinä.
Jos selviää, että olemme kirishitan, meidät tapetaan.
Herra kuulee teitä.
Niin, Hän lähetti teidät luoksemme.
Tulkaa.
Käykää sisään, olkaa hyvät.
Kiitos.
Meillä on vähän ruokaa, jos haluatte.
Täällä olette turvassa aamuun asti.
Istukaa alas, olkaa hyvät.
Anteeksi. Olen pahoillani.
Kuinka voitte elää näin?
Kuinka voitte elää kristittyinä,
kun vaara on niin suuri? Ymmärrättekö?
Rukoilemme salaa. Mutta meillä on jiisama.
Jiisama? -Niin.
Kuka on jiisama?
Sinäkö johdat kylän rukouksia ja hartauksia?
Patere tu...
Kaste on ainoa sakramentti, jonka hän osaa.
...supiritsu Santo no mino o motte...
Palvomme Jumalaa jiisaman kanssa.
Piilotamme kristilliset kuvat.
Mutta Jumala näkee meidät silti. Niinhän?
Niin. -Vaikkei meillä ole pappia.
Ennen teitä.
Syökää nyt.
Syökää.
Kiitos.
Benedic, Domine, nos et haec tua dona
quae de tua largitate sumus sumpturi.
Per Christum Dominum nostrum. Amen.
Kaikki nämä kristityt kuuluvat salaiseen kirkkoomme.
Tämä teidän uskonne... Se on niin vahva.
Olette kovin rohkeita.
Uskotaanko muissakin kylissä yhtä lailla?
Emme tiedä muista kylistä.
Emme koskaan käy niissä. -Ettekö?
Muut kylät ovat liian vaarallisia.
Ei tiedä, kehen voi luottaa.
Kaikki pelkäävät inkvisiittori Inoue-samaa.
Kristityn paljastamisesta saa 100 hopearahaa.
Kristitystä veljestä saa 200.
Ja papista 300.
Kolmesataa? -Niin.
Teidän täytyy käydä muissa kylissä.
Kertokaa, että papit ovat palanneet.
Että olemme taas Japanissa. Niin olisi hyvä.
Täällä kävi aiemmin padre...
...nimeltään Ferreira.
Isä Ferreira. Oletteko kuulleet hänestä?
Meidänlaisemme. -Emme.
Ettekö te syö?
Te ravitsette meitä.
Meitä ei uskalleta viedä päätietä pitkin.
Tällainen piileskely on varmasti raskasta.
Häkellyin näiden ihmisten rakkaudesta.
Vaikka se ei näkynytkään heidän kasvoiltaan.
Vuosien salailun takia kasvot ovat naamioita.
Miksi heidän täytyy kärsiä niin kovasti?
Miksi Jumala antoi heille sellaisen taakan?
Täällä on turvallisinta.
Tämä on hiilentekijän mökki.
Kun kuulette tämän äänen...
...me tulemme.
Jos kuulette muuta...
...menkää piiloon.
Päivällä pidämme mökin oven tiukasti kiinni
ja olemme hyvin hiljaa, ettei kukaan kuule.
Vain pimeällä on turvallista
mennä kylään pitämään huolta uskovista.
Padre, lipittää!
Viimein he saivat ripittäytyä papeille.
Lipittää? -Lipityttää!
Siunatkaa minua, olen tehnyt syntiä!
Haluatko ripittäytyä?
In nomine Patris et Filii et Spiritus Sancti.
Kerran vielä? -Mitä? Alustako?
Kerran vielä?
Kuuntelimme synnintunnustuksia koko yön.
Emme tosin aina tienneet, mitä tunnustettiin.
Nyt kristinusko toi mukanaan rakkautta.
Ensi kertaa heitä kohdeltiin Jumalan luomina eikä eläiminä,
ja kärsimysten jälkeen heitä ei odottanut enää tyhjyys
vaan pelastus.
Pidimme messua keskellä yötä
samoin kuin katakombeissa tehtiin.
Hiljaisuudessa.
In nomine Patris et Filii et Spiritus Sancti.
Amen.
Introibo ad altare Dei.
Ad Deum qui laetificat juventutem meam.
Judica me, Deus, et discerne causam meam...
Quia tu es, Deus, fortitude mea...
quare me repulisti, et quare tristis...
...nimis cogitatione verbo, et opere:
Mea culpa, mea culpa, mea maxima culpa.
Ideo precor beatam Mariam semper virginem...
Supiritsu Santo no, motte soregashi nanji o.
Amen.
Me kaikki nyt Jumalan luona? Paraísossa?
Parai...? -Niin.
Paratiisissa? -Niin.
Nytkö? -Niin.
E-ei... Ei.
Mutta Jumala on siellä nyt.
Ja ikuisesti.
Hän valmistaa meille paikkaa juuri nytkin.
Anteeksi kärsimättömyyteni, Sebastião.
Turhautumiseni hävettää minua.
Jumalan armo suojaa lasta. Se on tärkeintä.
Ja sinä olet huono jesuiitta.
Tympii olla vankina täällä!
Syö.
Emme edes tiedä, onko isä Ferreira elossa!
Kyläläiset eivät ole kuulleetkaan hänestä.
Nämä ihmiset ovat niin peloissaan.
Eikö heillä ole muuta kuin pelko? Ja täitä!
Heillä on meidät. Tuomme lohtua.
Kauanko pystymme siihen?
Pyysimme tätä tehtävää, Francisco.
Rukoilimme tätä seminaarissa.
Jumala kuuli meitä ja kuulee nytkin!
Johdattakoon Hän siis Ferreiran ja totuuden luo.
Olisiko hän todella voinut uupua
ja kerjätä inkvisiittorilta armoa kuin koira?
Se on pelkkä huhu.
Vaikka Inoue olisikin itse piru kuten väitetään,
Ferreira pitäisi puolensa.
Toisen on mentävä Nagasakiin etsimään häntä.
Liian vaarallista!
Niin meille kuin meitä suojelevillekin.
Lähetämme Kichijiron ottamaan selvää.
Oletko hullu?
Missä hän on?
Hän ei ole koskaan täällä.
Aina humalassa. Ei häneen voi luottaa.
Täytyyhän meidän yrittää löytää Ferreira!
Uhmataan vaaraa ja mennään ulos.
Hetkeksi vain.
Katso.
Merkki Jumalalta.
Älä liiku.
Meitä tarkkaillaan.
Padre?
Padre!
Tuo ei ollut oikea merkki.
Padre.
Älkää pelätkö. Ei hätää.
Emme satuta teitä.
Olemme kirishitan, padre.
Kirishitan.
Tarvitsemme teitä.
Ei, Sebastião!
Ei!
Padre!
Pelästytimme teidät. Anteeksi.
Haluamme kutsua teidät kyläämme.
Gotossa ihmiset kaipaavat uskoamme.
Lapsemme tarvitsevat teitä.
Emme kuule messua emmekä saa ripittäytyä.
Voimme vain rukoilla.
Mistä tiesitte, että olemme täällä?
Kuka teille kertoi? Joku uskovistako?
Se oli kirishitan kylässämme. Kichijiro.
Kichijiro?
Meidän Kichijiromme?
Hän sanoi tulleensa tänne.
Teidän kanssanne.
Muttei hän ole kristitty. -Kyllä hän on.
On totta, että hän kielsi Jumalan inkvisiittori Inouen edessä.
Mutta siitä on kahdeksan vuotta.
Hänen koko perhettään koeteltiin.
Hän kielsi Jumalan, mutta hän uskoo yhä.
Ei! -Gotolla tarvitaan pappeja.
Ei, padre! -Me palaamme takaisin, Mokichi.
En tunne gotolaisia,
joten en tiedä, voiko heihin luottaa.
He ovat kristittyjä kuten mekin.
Kichijiro pyysi heitä tulemaan tänne.
En tiedä, miksi hän tekee niin.
Kichijiro toi meidät Tomogiin.
Se vie vain muutaman päivän.
Mutta voiko toinen jäädä tänne?
He katoavat näkyvistä.
Matkalla tuntemani pelko hälveni,
koska vastaanottajien riemu lähenteli omaani.
Jopa Kichijiron näkeminen jotenkin lämmitti.
Padre, Goto! Tulkaa!
Kiitin Jumalaa, että hän toi minut tänne.
Sinä päivänä uskovat saivat uutta toivoa...
...ja minä uudistuin.
Simili modo postquam coenatum est...
...accipens et hunc praeclarum Calicem
in santas ac venerabiles manus suas...
Ja he tulivat tyköni.
Gotolaisten lisäksi kristittyjä tuli vuorten takaa muistakin kylistä.
Tunsin itsensä Jumalan läheisyyden.
Näiden ihmisten elämä on rankkaa.
He elävät ja kuolevat kuin eläimet.
Mutta Jeesus ei kuollut hyvien tähden.
Se on helppoa.
Vaikeampi on kuolla kurjien tähden.
Täällä tiesin olevani yksi heistä.
Meillä oli sama hengen nälkä.
Gotolla toiseenkin rukoukseeni vastattiin.
Siellä kuulin ensi kertaa henkilöstä,
joka voisi todella tietää isä Ferreirasta.
Padre Ferreira? -Niin.
Tunnetko hänet? -Kyllä.
Oletko nähnyt hänet? -Kyllä.
Milloin?
Hän teki paikan vastasyntisille ja...
Vastasyntisille? -Vauvoille.
Vastasyntyneille! Anteeksi.
Ja sairaille.
Shinmachiin. -Shinmachiin...
Mutta se oli ennen niitä hankaluuksia.
Missä se paikka on? -Nagasakin lähellä.
Sinne on liian vaarallista mennä.
En tiedä.
He janoavat konkreettisia uskon merkkejä.
Annoin heille, mitä voin.
Pelkään heidän arvostavan näitä merkkejä enemmän kuin itse uskoa.
Mutta miten voisimme heiltä ne kieltää?
Lopulta minun oli annettava rukousnauhani.
Kichijiro!
Goto häkelsi minut täysin.
Kastoin yli sata aikuista ja lasta
ja kuulin lukemattomia synnintunnustuksia,
mutta Kichijiron tarve tuntui suurimmalta.
Et ottanut rukoushelmeä.
En ansainnut sitä. -Mikset?
Siksikö, että kielsit Jumalan? -Niin.
Mutta vain pysyäkseni hengissä.
Koko perheeni...
Inkvisiittori Inoue halusi meidän luopuvan uskostamme.
Tallovan jalallamme Jeesuksen päälle.
Kerran vain, nopeasti.
Mutta he eivät suostuneet.
Mutta...
...minä tein sen.
Mutta en saattanut hylätä heitä.
Vaikka olinkin hylännyt Jumalan.
Niinpä katsoin, kun he kuolivat.
Mihin tahansa menenkin, näen liekit ja haistan lihan.
Kun näin teidät ja padre Garupen ensi kertaa,
aloin uskoa,
että Jumala voisi huolia minut takaisin.
Koska unissani...
...liekit eivät olleet enää niin kirkkaita.
Haluatko nyt ripittäytyä?
Siunaa minua, padre...
...sillä olen tehnyt syntiä!
Nuo kuusi päivää Gotolla
ja Kichijiron uskontunnustus
saivat minut tuntemaan elämäni arvokkaaksi
ja hyödylliseksi näille kaukomaan ihmisille.
Inkvisiittorin miehet ovat kylässä.
He veivät Ichizon.
Olemme kuulleet, että jotkut teistä,
kuten tämä surkimus, ovat kristittyjä.
Mutta maksamme verot joka vuosi...
...ja hoidamme velvollisuutemme valtiolle.
Palvomme Buddhaa temppelissä.
Tiedän kyllä, että olette kunnon ihmisiä.
Haluamme kuulla vain niistä,
jotka palvovat kiellettyä uskontoa
ja niistä, jotka piilottelevat heitä.
Lopulta saamme heidät kuitenkin selville.
Ajatelkaa palkkiota!
Näin paljon hopeaa.
Älkää näyttäkö niin säikähtäneiltä.
Annetaan kolme päivää.
Päästäkää hänet.
Saatte kolme päivää.
Päästämme tämän vapaaksi.
Jos emme kuule mitään kolmeen päivään...
...hänen lisäkseen...
...otan kolme vankia lisää.
Ne neljä lähetetään Nagasakiin.
Sinun on oltava yksi heistä.
Emme pelkää kuolemaa, padret.
Emmekä luovuttaisi teitä. -Kenenkään ei pidä kuolla.
Olemme vaarassa, menette tai jäätte. Joten jääkää.
Jääkää! Emme ikinä paljasta teitä.
He tulevat yhä uudestaan, jos jäämme.
He voivat tuhota koko kylän ja tappaa kaikki.
Ei. -Meillä ei ole vaihtoehtoa.
Siten olette turvassa.
Voimme piileksiä Kichijiron saarella.
Minunko saarellani?
Ei ole väliä, oletteko siellä vai täällä.
He tulevat Gotolle etsimään.
Tulos on sama.
Ei! Padrejen pitäisi lähteä!
Sillä tavalla pelastumme!
Et voi sanoa niin!
He tulivat levittämään Jumalan sanaa.
Emme voi antaa heitä kidutettaviksi sen jälkeen, mitä he ovat tehneet!
He ovat vaarantaneet meidät kaikki!
Emme olisi tällaisessa pulassa ilman heitä!
Olkaa vaiti!
Me suojelemme padreja.
Jäätte tänne.
Meidän on valittava kaksi lähtijää lisää.
Minä, Mokichi...
...ja kaksi muuta panttivankia.
Ketkä lähtevät mukaamme...
...panttivangeiksi Jumalan vuoksi?
Kichijiro ei ole täältä.
Miksei hän?
Niin.
Menisitkö kaikkien meidän vuoksi?
Sinulle ei olla niin ankaria.
He haluavat tomogilaisia.
Hän ei ole täältä.
Hän voi olla se kätyri.
En ole mikään kätyri!
Padre, sanokaa heille, etten ole kätyri!
Tunnustin syntini!
Jos sait Herran siunauksen, toimi sen mukaan.
Kunnioita Häntä hengelläsi.
Juuri niin! -Mistä te oikein puhutte?
Oikea kirishitan tietäisi!
Lyön pääsi tohjoksi!
Ole kiltti!
Mene meidän sijastamme, ole kiltti?
Padre?
Jos meidät pakotetaan tallomaan
Herran ja fumi-en päälle...
Sinun täytyy rukoilla rohkeutta.
Jos emme tee, mitä he tahtovat,
kaikki kyläläiset voivat olla vaarassa.
He voivat joutua vankilaan.
Kadota ikuisiksi ajoiksi!
Mitä meidän pitäisi tehdä?
Talloa!
Talloa vain.
Ei se mitään.
Mitä sinä puhut?
Ei niin saa tehdä!
Mokichi...
Niin ei saa tehdä.
Ne permittas me separariat te.
Ab hoste maligno defende me.
In hora mortis mea voca me.
Et jube me venire ad te ut com Sanctis tuis laudem te
in saecula saeculorum. Amen.
Tein tämän jiisamalle.
Meillä ei ollut muuta.
Kunnes te tulitte.
Ottakaa se. Olkaa hyvä.
Jeesuksen nimessä.
Saan voimaa uskostasi, Mokichi.
Voisinpa antaa samalla mitalla takaisin.
Rakkauteni Jumalaan on vahva.
Voisiko se olla sama asia kuin usko?
Kyllä.
Kyllä se varmaan on.
Nämä ihmiset ovat hartaimpia Jumalan luomia maan päällä.
Isä Valignano, tunnustan, että aloin miettiä.
Jumala koettelee meitä,
ja kaikki mitä Hän tekee, on hyvää.
Rukoilin Hänen poikansa kärsimiä koettelemuksia,
mutta miksi heitä täytyy koetella näin?
Ja miksi tunnen sydämessäni,
että vastaukseni heille ovat niin heikkoja?
Fume.
Kaikki tottelivat käskyä.
Muttei se riittänyt.
Luuletteko huiputtavanne meitä?
Huomasimme,
että hengityksesi kävi raskaammaksi.
Ei ole mahdollista!
Me olemme buddhalaisia!
Hyvä on.
Kokeillaan toisella tavalla.
Sylje tätä päin...
...ja sano, että se siunattu neitsyenne on huora.
Olet kristitty.
Sinäkin olet kristitty.
Vanha Ichizo ei suostunut.
Mokichi ei pystynyt.
Kichijiro onnistui siinä, missä muut eivät.
Minun on uskottava hänenkin kärsineen.
Sinäkin olet kristitty.
He ovat kaikki kristittyjä!
Ottakaa kiinni!
He saivat sakea.
Kuten roomalainen antoi Kristukselle etikkaa.
Rukoilin heidän muistavan Herran tuskat
ja saavan niistä rohkeutta ja lohtua.
Deus.
Deus!
Paraíso.
Deus-sama.
Ota vastaan jiisaman henki.
Jiisaman kärsimys on ohi.
Ota hänet vastaan, Herra.
Herra!
Sinun loistoosi.
Auta, Jeesus!
Mokichi kesti neljä päivää.
Lopussa hän lauloi virren.
Hänen laulunsa oli ainoa ääni.
Rannalle kerääntyneet kyläläiset olivat koko ajan hiljaa.
Ihmisiä vahdittiin tarkasti,
ettei ruumiita voitu haudata kristillisesti.
Mokichin ruumis oli niin täynnä vettä,
että liekit muuttuivat savuksi, ennen kuin se lopulta syttyi.
Jäljelle jääneet luut leviteltiin mereen,
ettei niitä voitu kunnioittaa.
Isä Valignano, te sanotte, ettei heidän kuolemansa ollut turha.
Varmasti Jumala kuuli kuolevien rukoukset.
Mutta kuuliko Hän heidän huutonsa?
Kuinka voin selittää Hänen vaikenemisensa
näille kovia kokeneille ihmisille?
Vain vaivoin ymmärrän sitä itsekään.
Tämä voi olla viimeinen raporttini teille.
Kaartilaiset etsivät meitä kuulemma vuorilta.
Päätimme, että on turvallisinta erota.
He olivat oikeassa.
Jos olisimme lähteneet, he voisivat yhä elää.
Ei se ole totta. Kuolemme, jos epäilemme.
Nytkö luovutamme ja pakenemme? -Emme.
Kun ihmisiä kuoli takiamme? -Ei meidän.
Eivät he kuolleet meidän vuoksemme.
Tunnen itseni pelkuriksi.
Rakkauteni on luonasi. -Rukoilen rohkeuttasi.
Isä Garupe suuntaa Hiradoon
jatkamaan lähetystä ja minä palaan Gotoon.
Francisco, pysy hengissä.
Pysy hengissä!
Isä, pyydän anteeksiantoa heikkoudelleni ja epäilyksilleni.
Muistakaa meitä messuissa ja rukouksissa.
Kuuliainen poikanne.
Kuvittelen Poikaasi
naulittuna ristille.
Suussani maistuu etikka.
Onko tuo Goto?
Taivaan Isä, ylistetty olkoon nimesi.
Olen vain tuhoa tuonut ulkomaalainen.
Ja sellaisena minua nyt pidetään.
Näen unta Pyhästä Francisco Xavieristamme.
Mihin katosivatkaan hänen täältä löytämänsä mahdollisuudet?
Mitä olen tehnyt Kristuksen hyväksi?
Mitä teen Hänen hyväkseen nyt?
Mitä teen Hänen hyväkseen jatkossa?
Kiusaus on niin kova.
Kiusaus vaipua epätoivoon.
Minua pelottaa.
Vaikenemisesi taakka on raskas.
Rukoilen, mutta olen eksyksissä.
Vai rukoilenko olematonta?
Olematonta.
Koska Sinä olet poissa.
Rukoilen anteeksiantoasi.
Jos selontekoni yhtäkkiä päättyy,
älkää ajatelko, että olemme kuolleet.
Sillä jos Garupe ja minä kuolemme,
Japanin kirkko kuolee mukanamme.
Ajattelinkin, että minua seurataan.
Oletteko kunnossa, padre?
Anteeksi.
Padre.
Miksi tulitte takaisin?
Tämä on vaarallinen paikka.
Meidän on oltava varovaisia.
Teistä on luvassa 300 hopearahan palkkio.
Kolmesataa? Juudas sai vain kolmetoista.
Muissa kylissä on kirishitaneita.
Ei kaukana.
Voimme piileksiä siellä. Hoidan teitä.
Ottakaa. Olkaa kiltti.
Olette varmasti nälissänne.
Mokichi ja perheeni pysyivät vahvoina.
Minä olen niin heikko.
Oletko? Osaat ainakin pitää huolen itsestäsi.
En ollakseni itsekäs.
Olen kuin te.
Ei ole muuta paikkaa, mihin mennä.
Missä on heikkojen miesten paikka?
Tällaisessa maailmassa?
Haluatko ripittäytyä Mokichista ja Ichizosta?
In nomine Patris et Filii...
"Mitä teet, tee nopeasti."
Poikasi sanat Juudakselle viimeisellä ehtoollisella.
Oliko Hän vihainen niin sanoessaan?
Vai tulivatko ne rakkaudesta?
Oletteko kunnossa? Näytätte väsyneeltä.
Olen.
Antamasi kala oli hirveän suolaista.
Minun on jano.
Mitä? -Minun on jano!
Herramme sanoi niin. -Kyllä.
Haen vettä.
Kichiji... Kichi...
Haen vettä! -Kichijiro!
Kichijiro...
Anteeksi, pudotin veden.
Luulin, että jokin on vialla.
Ei se mitään. Lähellä on puro.
Saatte juoda niin paljon kuin haluatte.
Tänne.
Padre, antakaa anteeksi!
Padre!
Rukoilen Jumalalta anteeksiantoa!
Antaako Hän minullekin anteeksi?
Siunattu olkoon Jumala.
Mikä on nimesi?
Monica.
Kuin Augustinuksen äiti.
Se on kastenimeni. Tämä mies on Juan.
Hän halusi saman nimen kuin pappi Juanilla,
joka kuoli Unzenissa.
Moni liittyy vielä hänen seuraansa.
Ymmärrättekö?
Miksi katsotte minua noin?
Miksi olette noin rauhallisia?
Me kaikki kuolemme kohta!
Samalla tavalla.
Anteeksi.
Anteeksi. Kiitos ruuasta.
Arigataya. Mutta padre...
Meidän Isämme, padre Juan...
...sanoi, että kuoltuamme pääsemme paraísoon.
Paratiisiin. Juuri niin.
Eikö kannata kuolla? Paraíso on parempi.
Kukaan ei nälkäinen, ei koskaan sairas.
Ei veroja eikä raskasta työtä.
Niin, totta kai.
Isä Juan oli oikeassa.
Siellä ei ole raskasta työtä.
Paraísossa ei ole töitä lainkaan.
Siellä ei makseta veroja.
Siellä ei ole kärsimyksiä.
Pääsemme kaikki Jumalan yhteyteen.
Siellä ei ole tuskaa.
Kunpa ette aiheuttaisi niin paljon harmia.
Pyydän.
Tässä iässä ei pitäisi joutua matkustamaan helteessä.
Ja tämä pölykin...
Erityisen paha tänä vuonna.
Ja kaikki tämä on niin turhaa.
Yrittäisitte edes vähän
ymmärtää meidänkin näkökulmaamme.
Emme me teitä vihaa.
Olette itse aiheuttaneet tämän.
Voitte itse myös sen lopettaa.
Älkää olko hämillänne.
Annan teille aikaa miettiä asiaa.
Sitten osaatte vastata järkevästi. Menkää.
Ette te. Te jäätte.
Ymmärsittekö, mitä puhuin heille?
Osaatteko japania riittävän hyvin?
Näin silmänne.
Mitä niissä luulitte näkevänne?
Nuo maalaiset ovat tolloja.
Herra, varjele heitä kärsimyksiltä.
He voivat puhua keskenään loputtomasti
päättämättä yhtään mitään.
Mutta tehän ymmärrätte?
Sanokaa suoraan.
Riippuu teistä, pääsevätkö he vapaaksi.
Riittää, kun sanotte yhden sanan.
Näyttäkää heille. Kieltäkää uskonne.
Mitä jos kieltäydyn? Tapatteko minut?
Marttyyrien veri on kirkon siemen.
Kuten pappien, jotka teurastitte Omurassa ja Nagasakissa.
Otamme opiksemme.
Pappien ja maalaisten tappaminen pahentaa tilannetta.
Jos he saavat kuolla Jumalansa vuoksi,
he luulevat tulevansa vahvemmiksi.
Jos haluatte rangaista jotakuta, rangaiskaa vain minua.
Ette puhu kunnon papin lailla!
Jos olette oikea mies ja kunnon pappi,
teidän tulisi sääliä kirishitaneita.
Eikö niin, padre?
Kunnianne hinta on heidän kärsimyksensä.
Padre.
Ylistetty olkoon Jumala.
Ylistetty olkoon Hän.
Sain portugalin kielen lahjaksi isä Cabraliltanne.
Minua pyydettiin tulkiksenne.
Pelättiin todistuksenne vivahteiden katoavan,
jos joutuisitte puhumaan vain japania.
Todistukseni? -Halusimme olla reiluja.
Ymmärrämme kieltänne paremmin kuin te meidän.
Isä Cabral ei oppinut juuri muuta kuin kiitoksen.
Koko aikansa täällä hän opetti muttei oppinut.
Hän halveksui kieltämme, ruokaamme ja tapojamme.
En ole kuten Cabral.
Niinkö? -Kyllä.
Meillä on oma uskontomme.
Harmi, ettette huomannut sitä. -Ei.
Ajattelemme vain eri tavoin. -Totta.
Ajattelette Buddhien olevan vain miehiä.
Pelkkiä ihmisiä. -Buddhakin kuolee.
Kuten kaikki ihmiset.
Hän ei ole Luoja. -Olette hölmö.
Vain kristitty näkee Buddhat pelkkinä miehinä.
Buddhamme on olento, joka miehestä voi tulla.
Itseään suurempi.
Jos hän voittaa kaikki harhakuvitelmansa.
Mutta te takerrutte omiinne.
Ja sanotte niitä uskoksi. -Ette ymmärrä.
Jos ihminen noudattaa Jumalan käskyjä,
hän voi elää rauhassa... -Ymmärrän kyllä.
Padre, asia on hyvin yksinkertainen.
"Korobu."
Oletteko kuullut sen sanan?
"Korobu."
Se tarkoittaa lankeamista.
Antautukaa, hylätkää uskonne.
Luopukaa uskosta, kuten sanotte.
Tehkää se. Jos ette luovu uskostanne,
vangit ripustetaan kuopan päälle, kunnes tottelette.
Elämän valuessa heistä pisara pisaralta.
Jotkut kestävät päiviä, toiset eivät.
He kuolevat.
Isä Porroa ja isä Cassoloa kidutettiin niin.
Oletteko kuullut heistä?
Yhden nimi oli Pedro. Ja Ferreira toki.
Ferreira? -Tunsitteko hänet?
Olen kuullut hänestä. -Epäilemättä.
Hänet tunnetaan nykyään ympäri Japania.
Pappi, jolla on japanilainen nimi ja vaimo.
En usko teitä. -Kysykää keneltä vain.
Ihmiset Nagasakissa osoittelevat häntä ja ihmettelevät.
Häntä arvostetaan nykyään kovasti,
minkä takia hän tänne käsittääkseni tulikin.
Ylimielinen mies, kuten he kaikki.
Se tarkoittaa, että hän lopulta lankeaa.
Luulin, että marttyyrius olisi pelastukseni.
Hyvä Jumala, älä anna sen koitua häpeäkseni.
Katsokaa, kuinka iso hän on!
Herra, kallioni ja pelastajani.
Hänen turviinsa minä pakenen.
"Meille syntiin langenneille
Hän toi armon, autuuden."
Miksi seuraat minua?
Älä seuraa minua!
Kiitos, Herra, lempeistä päivistäni täällä.
Jeesus opetti minua rakastamaan kaikkia.
En voi tuntea rakkautta niitä kohtaan,
jotka kiduttivat ystävämme hengiltä.
Olen vihainen. En voi rakastaa heitä.
Olet koskettanut kädelläsi myös vartijoita.
Poden syyllisyyttä.
Mietin, onko tämä rauha...
...merkki siitä, että kuolemani on lähellä.
Minä en koskaan järky.
Minä en koskaan järky... -En koskaan.
Näen poikasi elämän niin selvästi, melkein kuin omani.
Ja Hänen kasvonsa vievät kaiken pelkoni.
Ne kasvot muistan lapsuudestani.
Ne puhuvat minulle.
Olen varma siitä.
Luvaten: "En hylkää sinua".
"En hylkää sinua."
Pukekaa nuo päälle. Jittoku.
Olisitte otettu. Tuo on pappiemme asu.
Isä Rodrigues Portugalista, eikö niin?
Pyydän anteeksi puhettani, padre.
Kieleni ei ole kovin hyvää.
Mutta hänen korkeutensa Chikugon kuvernööri
on huolissaan teidän... mukavuudestanne?
Mukavuudesta?
Ehkä epämukavuudesta? -Niin, epämukavuudesta.
Siitä, miksi olette täällä.
Jos olonne eivät ole hyvät, sanokaa toki.
Matkanne oli pitkä ja vaarallinen.
Vakaumuksenne voima koskettaa meitä.
Tiedämme teidän kärsineen kovasti.
Emme halua pahentaa kärsimyksiänne.
Ajatus siitä tuottaa meillekin tuskaa.
Kiitos.
Tuomanne oppi voi olla totta Espanjassa ja Portugalissa,
mutta olemme tutkineet sitä huolella ja miettineet ajan kanssa.
Olemme havainneet sen hyödyttömäksi ja arvottomaksi Japanissa.
Olemme todenneet sen vaaralliseksi.
Uskomme tuoneemme teille Totuuden.
Totuus on yleismaailmallista.
Se pätee kaikkiin maihin, aina.
Siksi kutsumme sitä Totuudeksi.
Jos oppimme ei olisi yhtä totta Japanissa,
emme voisi kutsua sitä Totuudeksi.
Näen, ettette ole käsityöläinen, isä.
Mutta kaikki tietävät, että puu,
joka kukkii yhdessä maaperässä,
voi lahota ja kuolla toisessa.
Kristinuskon puu on samanlainen.
Sen lehdet kuihtuvat täällä.
Nuput kuolevat.
Ei maaperä ole tappanut nuppuja.
Japanissa oli 300 000 kristittyä, ennen kuin maaperä...
Niin?
...myrkytettiin.
Ettekö vastaa mitään?
Miksi vastaisittekaan?
Ette koskaan käännä sydäntäni.
Enkä minäkään taida kääntää teidän.
Haluatteko koetella uskoani? Haastakaa minut.
Viekää minut inkvisiittorin luo.
Viekää minut Inoue-saman luo.
Miksi he nauravat?
En sanonut mitään hauskaa.
Koska, isä...
Siksi että...
...minä olen Chikugon kuvernööri.
Minä olen inkvisiittori.
Minä olen Inoue.
Kauanko heidän täytyy työskennellä sateessa?
Kunnes on valmista.
Padre!
Padre! Kuunnelkaa minua.
He uhkasivat minua!
En ottanut heidän rahojaan!
En pettänyt teitä rahasta!
Varokaa häntä, padre.
Ehkä Inoue-sama maksaa hänelle, että saa meidät tallomaan.
Eikä maksanut!
Pyydän, padre. Antakaa minun ripittäytyä.
Padre?
Tiedän, että haisen synniltä.
Haluan ripittäytyä taas.
Jotta Herra saa pestä minut puhtaaksi.
Miksi tulit tänne?
Synninpäästöä vartenko?
Ymmärrätkö yhtään, mitä synninpäästö on?
Ymmärrättekö, mitä olen puhunut?
Vuosia sitten...
...olisin voinut kuolla kunnon kirishitanina.
Silloin meitä ei vainottu!
Miksi synnyin nyt?
Tämä on niin epäreilua.
Olen pahoillani.
Mutta uskotko vielä?
In nomine Patris et Filii et Spiritus Sancti.
Siunatkaa minua, padre. Olen tehnyt syntiä.
Olen pahoillani,
että olen niin heikko.
Olen pahoillani,
että kävi näin.
Olen pahoillani siitä,
mitä teille tein.
Auttakaa minua, padre.
Ottakaa synti pois.
Yritän uudestaan olla vahva.
Miten Jeesus voi rakastaa moista kurjimusta?
Pahuutta on joka puolella.
Aistin sen voiman ja kauneudenkin.
Mutta tässä miehessä ei ole pahuutta.
Hän ei ansaitse pahan nimitystä.
Ego te absolvo a peccatis tuis
in nomine Patris et Filii et Spiritus Sancti.
Mene rauhassa.
Minusta tuntuu...
Minä pelkään... Anna anteeksi, Jeesus...
...etten ehkä ole arvoisesi.
Tämä on vain muodollisuus.
Askel riittää. Ei tarvitse olla vilpitön.
Ette petä uskoanne astumalla siihen.
Minä en oikeastaan välitä.
Mitä pikemmin teette sen, sitä pikemmin pääsemme auringosta.
Koskettakaa sitä vain kevyesti, jos haluatte.
Miten vain haluatte...
...ja pääsette heti vapaiksi.
Se on vain kuva. Laita jalkasi sen päälle.
Nyt!
Seuraava.
Entä sinä?
Tuo on turhaa.
Nyt!
Seuraava.
Voit astua kevyesti.
Sitten pääset vapaaksi.
Nyt. Astu siihen.
Astu.
Seuraava.
Askel vain.
Haluat varmaan vapaaksi?
Vapaudu.
Astu siihen!
Viekää takaisin.
Jättäkää se yksi.
Kiitos, Herra, että kuulit rukoukseni.
Näin käy kristityille.
Mutta näytän teille esimerkin, kuinka välttää tuo.
Tuokaa hänet!
Anna mennä. Laita jalkasi siihen.
Näettekö miten helppoa?
Hän on tosin harjoitellut.
Mutta katsokaa, miten helppo liike.
Kumartaminenkin on vaikeampaa.
Eikö?
Tai juokseminen.
Mene!
Häivy!
Näittekö?
Hän hoiti velvollisuutensa.
Ei muuta.
Olen pahoillani, että olen laiminlyönyt teitä
jo useamman päivän, padre.
Minulla oli työasioita Hiradossa.
Toivottavasti pääsette käymään siellä joskus.
Varmasti kaunista.
Tiedän kiintoisan jutun siellä hallinneesta daimyosta.
Hänellä oli neljä jalkavaimoa.
Neljä.
Kaikki olivat kauniita, mutta he...
Anteeksi.
Ehkä juttu ei sovi selibaatissa elävälle.
Ei se mitään, jatkakaa.
Joka tapauksessa daimyon jalkavaimot olivat mustasukkaisia
ja tappelivat koko ajan.
Niinpä Hiradon daimyo ajoi heidät pois linnastaan,
ja rauha saapui taas hänen elämäänsä.
Onko teistä tässä tarinassa opetus?
On.
Se, että hän oli hyvin viisas mies.
Olen iloinen. Te siis ymmärrätte,
että se daimyo on kuin Japani.
Ja jalkavaimot ovat
Espanja, Portugali,
Hollanti ja Englanti.
Jokainen yrittää hamuta etua itselleen
ja tuhota talon siinä samalla!
Koska sanoitte miestä viisaaksi,
ymmärrätte, miksi kirishitanit täytyy julistaa lainsuojattomiksi.
Tuota...
Kirkkomme opettaa yksiavioisuutta.
Yksi vaimo.
Mitä jos Japani valitsisi yhden laillisen vaimon neljästä?
Tarkoitatteko Portugalia?
En...
Tarkoitan pyhää kirkkoa.
Eikö miehelle olisi parempi
unohtaa ulkomaalaisnaiset ja valita yksi omistaan?
Kansallisuudella ei ole väliä avioliitossa.
Tärkeintä on rakkaus.
Rakkaus ja uskollisuus.
Vai rakkaus?
Padre...
Monia miehiä riivaa ruman naisen sitkeä rakkaus.
Sitäkö lähetystyö teille on?
Ruma nainen? -No...
Kyllä.
Miksi sanotaan naista, joka ei saa lapsia?
Mahoksi. -Maho nainen ei voi olla tosivaimo.
Jos evankeliumi ei kanna täällä, ei se ole kirkon vika.
Se on niiden vika,
jotka repivät uskovat irti uskostaan kuin miehen vaimosta.
Tarkoitatteko...
...minua?
Padre.
Te lähetyssaarnaajat ette tunnu tuntevan Japania.
Ettekä te, kunnianarvoisa inkvisiittori,
tunnu tuntevan kristinuskoa.
On olemassa ihmisiä, jotka pitävät uskontoanne kirouksena.
En kuulu heihin.
Itse näen sen toisin,
mutta silti vaarallisena.
Miettikää ruman naisen sitkeää rakkautta.
Ja kuinka mahon naisen ei pitäisi koskaan olla vaimo.
Padre! Padre!
Auttakaa minua!
Pyydän, auttakaa!
Padre!
Minne viette heitä?
Matkustatte tänään.
Istukaa alas.
Se on varmasti mukavampaa. Olkaa hyvä.
Padre.
Kuinka voitte tänään?
Ilma tuntuu varmasti hyvältä.
Vaikka asuttekin uusimmassa vankilassamme.
Vanhassa padret olivat kovilla.
Sade, tuuli...
Anteeksi... Milloin Inoue-sama tulee?
Hän ei tule tänään.
Kaipaatteko häntä?
Hän on ystävällinen. Kolme ateriaa päivässä,
jotta ruumiini pettäisi sydämeni.
Se kai on suunnitelmanne? Sitä odotatte.
Emme ollenkaan. -Ettekö?
Mutta jotakuta odotamme tänään.
Inoue-sama haluaa teidän tapaavan hänet.
Hän tulee hetkenä minä hyvänsä.
Hän on portugalilainen, kuten tekin.
Teillä on varmasti paljon puhuttavaa.
Ferreira?
Häntäkö odotitte?
Haluan puhua hänen kanssaan. -Ei kiirettä.
On vielä aikaista. Aikaa on paljon.
Tietääkö hän, että olen täällä?
En voi kertoa.
En saa puhua inkvisiittorin työasioista.
Mutta sen voin kertoa,
että hän tietää teidän elävän.
Kerroimme teidän luopuneen uskosta.
Tiedättekö, mihin noita mattoja käytetään?
En.
Katsokaa vartijaa.
Mitä hän mahtaa sanoa isä Garupelle?
Ehkä näin: "Jos olette tosikristitty,
luovutte uskostanne
ettekä anna heidän kuolla."
Inkvisiittori muuten lupaa,
että jos isä Garupe luopuu uskostaan,
nuo neljä pääsevät vapaaksi.
Toivottavasti isä Garupe suostuu.
Tietäkää, että nämä kristityt jo talloivat
ja kielsivät uskonsa inkvisiittorin luona.
Jos he jo suostuivat, antakaa heidän mennä.
He tekivät mitä halusitte. Päästäkää heidät!
Pyydän, päästäkää heidät!
Emme me heitä halua. Neljä viljelijää?
Saarilla on vielä satoja maalaiskristittyjä.
Haluamme padren kieltävän Jumalan ja näyttävän esimerkkiä.
Kieltääkö uskonsa heidän takiaan, Herra?
Älä jätä päätöstä meille!
Ottakaa minut!
Ei!
Ei, Garupe!
Ei, ei!
Ei! Minä pyydän...
Kamalaa! Kerrassaan kamalaa!
Tuon näkemiseen ei totu.
Miettikää heille aiheuttamaanne kärsimystä!
Koska unelmoitte kristillisestä Japanista,
teidän Deuksenne rankaisee Japania teidän kauttanne!
Ainakin Garupe oli puhdas.
Mutta teillä ei ole tahtoa!
Ette ansaitse papin nimeä.
Jumalani, Jumalani, miksi minut hylkäsit?
Se oli Sinun Poikasi.
Poikasi sanat ristillä.
Vaikenit jopa Hänelle.
Vaikenit. Olit kylmä ja vaiti.
Ei...
Järjetöntä.
Typerää.
Hän ei aio vastata.
Haluatteko sisälle?
Aikanaan.
Padre?
Tulkaa mukaan, padre.
Pappimme eivät tykkää teikäläisistä,
mutta löydätte täältä paljon arvokasta.
Mitä nyt, padre?
Suitsukkeet?
Vaiko lihan haju?
Oletteko syönyt lihaa Japaniin tultuanne?
Minäkään en juuri perusta hajusta.
Joko arvasitte?
Arvasitteko, kuka tulee?
Tämä on Inoue-saman käsky.
Ja sen toisen toive.
Sen toisen?
Isä meidän, joka olet taivaissa...
Tulkoon sinun valtakuntasi... -Padre.
Ajatelkaa sieluja, jotka voitte pelastaa,
padre Ferreira.
Isä.
Isä Ferreira.
Olin luopunut toivosta.
Emme ole nähneet niin pitkään aikaan.
Pyydän, sanokaa jotain.
Mitä...
...voin sanoa tällaisessa tilanteessa?
Jos yhtään säälitte minua, sanokaa jotain.
Oletteko... oletteko asunut täällä kauan?
Noin vuoden kai.
Mikä tämä paikka on? -Temppeli.
Opiskelen täällä.
Olen eräänlaisessa vankilassa jossain Nagasakissa.
En tiedä tarkalleen... -Tiedän paikan.
Olitte opettajani.
Olitte rippi-isäni ja opettajani...
Olen paljolti sama mies.
Tehkää yksi ainoa helppo asia.
Sanokaa minulle, padre...
Sanokaa, että suostutte.
Vaikutanko...
Vaikutanko todella niin erilaiselta?
Kunnianarvoisa Sawano kirjoittaa päivät tähtitieteestä.
Inoue-saman määräyksestä.
Täällä on paljon tietämystä.
Mutta lääketieteessä ja astronomiassa myös paljon opetettavaa.
Autan mielelläni.
On palkitsevaa...
...olla viimein hyödyksi tässä maassa.
Oletteko onnellinen?
Niinhän minä sanoin.
Mainitkaa toinen kirjanne.
Sen nimi on Kengiroku.
Se osoittaa kristinuskon virheet
ja kiistää Deuksen opetukset.
Ymmärrättekö kirjan nimen?
Kertokaa hänelle.
Se tarkoittaa
petosta, paljastusta tai naamion riisumista,
runollisesti tulkiten.
Hänen korkeutensa inkvisiittori...
...kehuu sitä hyvin kirjoitetuksi.
Se on totuus. -Käytätte totuutta kuin myrkkyä.
Oudosti sanottu papilta. -Tämä on julmaa.
Julmaa. On kidutusta pahempaa
vääntää miehen sielu kieroon.
Puhutte varmasti itsestänne
ettekä Sawano Chuanista. -Kenestä?
Hänestä! Hän on Ferreira vain teille.
Hän on nykyään Sawano Chuan.
Mies, joka löysi rauhan.
Antakaa hänen näyttää tietä.
Armon tielle.
Täytyy vain luopua itsestä.
Toisen sieluun ei pitäisi kenenkään kajota.
Buddhan tie on auttaa toisia.
Samoin teidän.
Siinä uskontomme yhtenevät.
Ei ketään tarvitse voittaa toiselle puolelle,
kun jaettavaa on niin paljon.
Kertokaa nyt.
Minun pitäisi saada teidät hylkäämään usko.
Tämä...
Tämä on kuopasta.
Vanki sidotaan niin, ettei pysty liikkumaan.
Ja ripustetaan ylösalaisin.
Sitten tehdään viilto.
Veren tuntee valuvan pois pisara pisaralta.
Niin ettei se pakkaudu päähän, eikä kuole liian pian.
Astukaa Jeesuksenne päälle.
Olette viimeinen jäljellä oleva pappi täällä.
Inoue-sama on varmaan tyytyväinen päästessään eroon kuopasta.
Hän on käytännön mies
eikä mikään julmuri.
Olen työskennellyt maassa 15 vuotta.
Tunnen sen teitä paremmin.
Meidän uskomme ei juurru tähän maahan.
Siksikö, että juuret on revitty ylös?
Ei vaan siksi, että tämä maa on suo!
Ei täällä kasva mikään. Istutetun taimen juuret mätänevät.
Kerran kristinusko kukoisti täällä.
Milloin? -Milloinko? Teidän aikananne, isä.
Teidän aikananne. Ennen kuin teistä tuli...
Heidänlaisensa? Rodrigues, kuunnelkaa.
Japanilaiset uskoivat evankeliumiin vääristyneesti eli eivät ollenkaan.
He eivät uskoneet! -Miten voitte sanoa noin?
Francisco Xavierista omiin päiviinne
käännytettiin satojatuhansia! -Käännytettiin?
Juuri niin!
Francisco Xavier tuli opettamaan täkäläisille
Jumalan pojasta, mutta ensin piti kysyä,
miten viitata Jumalaan.
"Dainichi", hänelle sanottiin.
Näytänkö, mikä on dainichi?
Kas tuossa!
Siinä on Jumalan aurinko.
Jumalainen valo.
Raamatussa Jeesus nousi kolmantena päivänä.
Japanissa Jumalan valo nousee päivittäin.
Japanilaisille kaikki tulee luonnosta.
Heille mikään ei ole ihmistä ylempänä.
Ei. -He eivät tajua jumalakäsitystämme.
Olette väärässä. He palvovat Jumalaa!
Meidän Herraamme! He ylistävät Deuksen nimeä!
Pelkkä nimi jumalalle, jota he eivät tunne.
Näin miesten kuolevan! -Niin minäkin.
Deuksen tähden! Liekeissä uskonsa vuoksi.
Marttyyrinne olivat ehkä liekeissä
mutteivät kristinuskon tähden.
Näin heidän kuolevan.
He eivät kuolleet tyhjän takia.
Eivät niin.
He kuolevat teidän takianne, Rodrigues.
Ja montako te pelastitte,
kun astuitte Herramme kasvoille?
Montako itsenne lisäksi? -En tiedä.
En ainakaan niin monta kuin te voitte auttaa.
Etsitte oikeutusta heikkoudellenne.
Jumala armahtakoon teitä! -Mikä niistä?
Sanomme: "Sanga wa arata..."
Anteeksi, ette ole oppinut kieltä kunnolla.
Täällä on sanonta:
"Vuoria ja jokia voi siirtää,
mutta miehen luontoa ei voi liikuttaa."
Hyvin viisasta, kuten moni asia täällä.
Löydämme alkuperäisen luontomme Japanista, Rodrigues.
Ehkäpä Jumalan löytäminen tarkoittaa sitä.
Olette häpeäpilkku.
Olette häpeäpilkku, isä.
En voi...
En voi edes kutsua teitä sillä nimellä.
Hyvä. Minulla on nyt japanilainen nimi.
Ja vaimo sekä lapsia.
Perin heidät kaikki teloitetulta mieheltä.
Miltä tuntuu?
Hän näytti teille tien armoon.
Toivon, että astutte sille.
Miksette vain laita minua roikkumaan kuoppaan?
Teidät kutsuttiin inkvisiittorin luo.
Padre, tulitte tänne heidän vuokseen ja he vihaavat teitä.
Herjatkaa vain, saan siitä rohkeutta.
Sitä tarvitsettekin tänä iltana.
Olette hyvä mies, padre.
Ette kestä kärsimystä, omaanne tai muiden.
Inoue sanoo, että luovutte uskosta tänään.
Hän oli oikeassa Ferreiran suhteen
ja niin hän on teidänkin suhteenne.
Jumala, auta minua. Jeesus, auta.
Puutarhassa sanoit:
"Minun sieluni...
...on surullinen kuolemaan asti."
Vuotaisin verta vuoksesi.
Jopa...
...kuolisin vuoksesi.
Jos tuntisin Sinut.
Oletko täällä kanssani?
Padre!
Antakaa anteeksi.
Padre, tulin ripittäytymään!
Padre!
Antakaa anteeksi!
Anteeksi!
Lopettakaa! Lopettakaa tuo meteli!
Lopettakaa! Auttakaa häntä!
Mitä tarvitsette? -En minä, vaan tuolla.
Siellä on mies tuskissaan
ja vartija kuorsaa unissaan kuin villikoira!
Luuletteko vartijan pitävän tuota ääntä?
Uskomatonta. Sawano.
Kertokaa hänelle, mitä tuo on.
Ei se ole vartija eikä kuorsausta.
He ovat kristittyjä. Viisi tarkalleen.
Kaikki roikkuvat kuopassa.
Löysittekö seinäkirjoituksen?
Laudate Eum.
"Ylistäkää Häntä."
Kaiversin ne kivellä ollessani tässä sellissä teidän laillanne.
Hiljaa. Älkää...
Teillä ei ole oikeutta puhua minulle.
On toki. Olette kuin minä.
Näette Jeesuksen Getsemanessa ja uskotte kulkevanne samaa polkua.
Nuo viisi kärsivät samalla tavoin, mutta ilman ylpeyttänne.
He eivät vertaisi itseään Jeesukseen.
Onko teillä oikeus pistää heidät kärsimään?
Kuulin tuskanhuudot samassa sellissä.
Ja toimin sen mukaan. -Puolusteluja!
Tuo on pimeyden henki!
Mitä te tekisitte heidän eteensä?
Rukoilisitte? Ja mitä saisitte palkaksi?
Lisää kärsimystä,
jonka vain te voitte lopettaa. Ei Jumala!
Menkää pois!
Minäkin rukoilin, Rodrigues.
Ei se auta.
Sen kuin rukoilette.
Mutta rukoilkaa silmät auki.
Te voitte pelastaa heidät.
He anovat apua, kuten tekin Jumalalta.
Hän vaikenee, mutta teidän ei tarvitse.
Heidän pitäisi luopua uskostaan. Luopukaa!
Jumala auttakoon, luopukaa! Korobu!
He ovat tehneet sen jo monta kertaa.
He ovat täällä takianne.
He pelastuvat vasta, kun te suostutte.
Papin tulisi jäljitellä toimillaan Kristusta.
Jos Kristus olisi täällä...
Jos Hän olisi täällä, Hän olisi toiminut
ja luopunut uskostaan heidän vuokseen.
Kristus on täällä. En vain kuule Häntä.
Näyttäkää Jumalalle rakkautenne! Pelastakaa heidät!
On olemassa tärkeämpikin asia kuin kirkon tuomio.
Toteutatte nyt kaikkein tuskallisimman rakkaudenosoituksen.
Se on pelkkä muodollisuus.
Muodollisuus vain.
Ole hyvä vain.
Ei se haittaa.
Astu päälleni.
Ymmärrän tuskasi.
Synnyin tähän maailmaan
jakamaan ihmisten tuskan.
Kannoin tätä ristiä tuskasi tähden.
Elät nyt kanssani.
Astu.
Luopio Paavali!
Vuonna 1641
ensimmäisen Japanin-matkani aikana
minä, Dieter Albrecht,
kuulin kaikkein erikoisimman tarinan näillä sivuilla.
Kristillinen. -Ei-kristillinen.
Suuren hollantilaisen kauppayhtiön lääkärinä
matkustin laajalti...
Kristillinen.
...muttei mitään päiväkirjani ihmeitä ole kommentoitu yhtä paljon
kuin tuota kummallista
luopiopappien tapausta.
Kristillinen.
Pääsin eurooppalaiskirjoittajista kaikkein lähimmäs
tämän maan arvoitusta. -Ei-kristillinen.
Ja kadonneitten pappien elämäntarinaa.
Inkvisiittori Inoue
teki kotietsintöjä etsien esineitä,
joihin oli kätketty kristillisiä kuvia.
Kristillinen.
Kahden papin piti tutkia noita esineitä
ja tunnistaa niiden käyttötarkoitus.
Silloin tällöin minäkin sain tarkkailla heitä.
Eurooppalaisista vain hollantilaiset
saivat käydä kauppaa Japanissa.
Kaikki laivat tutkittiin kristillisten esineiden varalta.
Missään ei saanut olla ristin,
pyhimysten tai rukousnauhan kuvia.
Yrityksistä huolimatta
muutamia esineitä pääsi maahan väkisinkin.
Kristillinen.
Ja se oli japanilaisille yhtä ahdistavaa
kuin jos verta olisi vuodatettu.
Meitä opetettiin rakastamaan pilkkaajiamme.
En tunne mitään heitä kohtaan.
Vain Herramme voi tuomita sydämesi.
Sanoit "Herramme".
Tokkopa vain.
Kun Sawano Chuan kuoli,
toinen pappi otti hänen tehtävänsä
ja hoiti ne kunnialla.
Huomasin, että hän oli jo oppinut kielen huomattavan hyvin
ja tuntui olevan sinut tilanteensa kanssa.
Minulla on hyviä uutisia.
Edossa on kuollut mies.
Okada San'emon.
Te otatte hänen nimensä sellaisenaan.
Hänellä oli huonekunta sekä vaimo ja poika.
Saatte ottaa hänet vaimoksenne.
Mies tekee paremmin työtä, kun ei ole yksin.
Tietäkää, että Ikitsukin ja Goton saarilla...
Ei.
Siellä on vielä monia perheitä, jotka ovat mielestään kirishitan.
Mitä sanotte? He saavat olla kirishitan.
Voitte saada siitä tyydytystä,
koska juuret on katkaistu.
Suossa ei kasva mikään.
Niin, Japani on sellainen maa.
Teidän tuomastanne kristinuskosta on tullut omituista.
Se on muuttunut.
Minä en teitä päihittänyt.
Teidät päihitti tämä suo nimeltään Japani.
Tervetuloa.
Okada San'emon asui Edossa
elämänsä loppuun asti.
Kävin Edossa kymmenisen vuotta myöhemmin.
Japanilaiset juoruilivat Okada San'emonista.
Inkvisiittori Inoue vaati häneltä toistuvia jumalankieltämisvaloja,
ja langennut pappi kuulemma toimitti ne nopeasti
ja tarmokkaasti.
Inkvisiittori kuulemma lähetti miehensä luoksenne.
Oliko hankaluuksia? -Ei.
Ei mitään sellaista.
Hän varmisti, että kirjoitan korobi shomonin.
Viimeisimmän jumalankieltämisvalani.
Kiitos. Arigato gozaimasu.
Älkää kiittäkö minua.
Siitä, että olet luonani.
Padre.
Ei...
En ole... En enää.
Olen langennut pappi.
Olette viimeinen jäljellä oleva pappi.
Voitte yhä kuunnella syntini.
En voi.
Se ei käy!
Kärsin yhä siitä, mitä tein, padre.
Petin teidät.
Petin perheeni.
Petin Herramme.
Pyydän...
Kuulkaa syntini.
Padre.
Herra.
Taistelin hiljaisuuttasi vastaan.
Kärsin sinun rinnallasi.
En ollut koskaan hiljaa.
Tiedän.
Mutta vaikka...
...Jumala olisikin ollut vaiti koko elämäni,
tähän päivään asti,
kaikki mitä teen ja olen tehnyt
kertoo Hänestä.
Kuulin äänesi hiljaisuudessa.
Inkvisiittori vaati edelleen säännöllisiä tarkastuksia
kristityiksi epäiltyjen parissa.
Okada San'emon ei saanut erivapautta.
Inoue oli päättänyt, ettei hänen esimerkkiään saa unohtaa.
Ehkä kaikista vähiten pappi itse.
Vuonna 1667
löydettiin uskonnollinen kuva amuletista, joka kuului palvelijalle
nimeltään Kichijiro.
Palvelija sanoi voittaneensa sen pelistä
ja kielsi katsoneensa sisälle
tai saaneensa sitä Okada San'emonilta,
sillä tätä vahdittiin jatkuvasti.
Palvelija Kichijiro
vietiin pois.
Tämä jälkeen Okada San'emonia itseään vahdittiin tarkasti.
Viimeisellä matkallani vuonna 1682 kysyin hänestä,
ja japanilaiset vastasivat innokkaasti:
Viimeinen pappi ei ikinä tunnustanut kristittyjen Jumalaa.
Ei sanallisesti eikä symbolein.
Hän ei koskaan puhunut Jumalasta eikä rukoillut.
Edes kuollessaan.
Hänen uskonsa asia oli kauan sitten loppuunkäsitelty.
Kolme vartijaa vahti ruumisarkkua,
kunnes se voitiin kuljettaa pois.
Kaiken varalta.
Vain hänen vaimonsa sai katsoa ruumista
ja laittaa mukaan pienen mamori-gatanan
pahoja henkiä torjumaan.
Hän ei näyttänyt itkevän yhtään.
Ruumista käsiteltiin buddhalaisin menoin,
ja hänelle annettiin buddhalainen nimi.
Mies, joka oli kerran Rodrigues,
oli lopulta sellainen kuin he tahtoivat
ja sellainen, jona hänet ensi kertaa näin:
Jumalan hylkäämä.
Mutta sen totisesti
vain Jumala tietää.
Japanin kristityille ja heidän pastoreilleen
Perustuu Shusaku Endon romaaniin
Helenille ja Francescalle
Suomennos: Marko Pyhähuhta Saga Vera Oy