Hold kæft, og luk kassen op!
Luk røven! Du der! Kom herover.
Smid din pung på gulvet.
Kom så!
Kom dem i en pose, for fanden!
- Papir eller plastic? - Plastic.
- Hov, du der. Kom tilbage. - Hør nu her, dame.
Jeg er ligeglad med, hvad du har gang i.
- Bare få det gjort, og lad mig være. - Hvad sagde du?
- Kaldte du mig for "dame"? - Er du da ikke det?
Tror du ikke, jeg nakker dig i ansigtet?
Smid det der. Smid det lort, du står med!
- Jeg har brug for den her flaske. - Smid den.
- Jeg har en fod, der bløder. - Jeg har en pistol!
Hvem betaler for det der?
Giv mig min pung.
... for overfald og røveri. Den 33-årige mand smadrede vinduet.
- Politiet frigiver billedet af ... - Stop, dit røvhul!
Smid våbnet. Smid våbnet!
Smid det lige nu! Skal du fucke med mig?
Ud af min butik!
- Fjern jer fra min bil. - Hvad for en bil?
- Den, I sidder på. - Jeg troede, det var et lokum.
Politiet vurderer, byttet var på 300.000 dollars.
Den 33-årige Taylor siges at køre i en rødbrun Buick fra 80'erne.
Nummerplade KRS 427. Ser man Taylor eller bilen, -
- bedes man kontakte politiet.
- Goddag. - Hej. Undskyld, jeg forstyrrer.
Jeg er lige kommet til L.A. og skal besøge en ven her.
Og jeg er lige blevet overfaldet. De tog min mobil, min pung, -
- og jeg har også slået foden. Jeg så Jehovas Vidner-mærket i vinduet.
Må jeg komme ind og låne telefonen og lige samle mig lidt?
- Jeg ved godt, hvordan det ser ud. - Så du er Jehovas Vidne?
Ja. Jeg blev så glad, da jeg så vores mærke i vinduet.
- Men du har ikke dit kors på. - Det blev flået af under overfaldet.
Du får nok et i julegave.
Jeg er kristen.
Det er meget muligt, men du er ikke Jehovas Vidne.
Vi fejrer ikke jul og anerkender ikke korset, dit udyr.
Ja?
- Hej. Er det Warwick? - Ja. Hvem er du?
Hej. Jeg hedder John. Jeg er Julias ven.
- Hun er her ikke lige nu. - Nej, jeg mødte hende i Sydney.
Gjorde du det? Hvad kan jeg gøre for dig?
Jeg er i en værre kattepine.
Jeg er lige kommet hjem. Lufthavnen har mistet min bagage.
- Og så blev jeg overfaldet. - Du godeste!
Jeg skulle bo hos noget familie. Men ingen er hjemme nu.
Normalt ville jeg ikke gøre det her, men Julia sagde, du var fantastisk.
Jeg ville under alle omstændigheder have ringet til dig ...
Jeg tænkte, at jeg måske kunne komme ind og få arrangeret noget.
Du er min sidste udvej.
Jeg ville gerne hjælpe dig, men jeg venter middagsgæster.
Du ville gøre mig en stor tjeneste.
- Jeg beklager. - Okay. Måske en anden gang.
- John? - Ja.
Undskyld. Julia ville aldrig tilgive mig. Kom du bare ind.
Du må være udmattet. Hej. Jeg hedder Warwick.
Vil du have noget at drikke? Danskvand? Vin?
Det ville være skønt med vin.
- Rød eller hvid? - Rød. Tak.
- Værsgo. - Tak.
- Sikke et flot hus. - Tak.
- Værsgo at sætte dig. - Tak.
- Hvordan var der i Australien? - Skønt.
Utroligt smukt land. Smukke strande. Gid jeg kunne være blevet længere.
- Det er en sand fornøjelse at rejse. - Ja, det er.
- Hvad laver du, når du ikke rejser? - Jeg har gang i lidt af hvert.
Jeg har ikke fundet mit kald.
Der er så mange valg nu til dags.
- Nå, hvordan har Julia det? - Godt. Rigtig godt.
- Og hun vender tilbage til arbejdet? - Ja, det har hun det fint med.
Det overrasker mig. Sidst overvejede hun at sige op.
- Hun talte ikke ret meget om det. - Jeg kunne ikke klare det job.
- Kunne du? - Nej.
Jeg skal holde øje med maden. Vil du ...?
- Har du boet her længe? - Et stykke tid.
Bor du alene?
Det gør jeg.
Du skal vel bruge telefonen.
- Så du kan få arrangeret noget. - Nåh ja. Tak.
Det er mig. Jeg ringer senere.
- Var der ingen? - Nej.
- Gulerødder? - Nej, ellers tak.
Kan jeg få lov til at blive en halv times tid? Så er min slægtning hjemme.
- Jeg er ked af at ulejlige dig. - Det skal du ikke tænke på.
Bare sæt dig ned og slap af. Vi finder ud af det.
Nu ringer jeg til lufthavnen, så vi kan finde din bagage.
Nej nej. De fik min nummeret til min familie og lovede at ringe.
- Men ham fætteren er jo ikke hjemme. - Det er min kusine.
Hvis du ikke er over dem, er du den sidste, som bliver hjulpet.
- Hvilket selskab fløj du med? - Qantas.
Må jeg bede om Qantas, afdelingen for mistet bagage i LAX?
Hallo? Jeg undersøger noget bagage. Øjeblik. Har du kvitteringen?
Nej. Den lå jo i min pung. Den, der blev stjålet.
- Nej, det har han ikke. Efternavn? - Jones.
- John Jones? - Ja, mine forældre er lidt ...
- Jones. - Ikke så kreative.
Ja, fra Sydney. Fint.
Javel. De har ikke noget under navnet Jones. Hvordan ser den ud?
Beskriv din bagage. Øjeblik.
En sort middelstor taske med en lille rød snor om håndtaget.
Hvis jeg nu beskriver tasken ...
Og hvornår er han tilbage? Ham her vil ikke vide af mig.
Det er lige meget. Bare læg på.
Chefen er der om en time. Kommer din kusine helt sikkert hjem?
Jeg er ikke sikker. Hun venter mig ikke. Jeg ville overraske hende.
Det her bliver alt for besværligt. Vil du ikke med til middagen?
- Så ringer vi til chefen om en time. - Det er en rigtig god idé. Tak.
Jeg ringer senere. Tak. Så er det på plads.
Jeg må gøre mig klar. Der står mere vin i køkkenet.
Jeg er straks tilbage.
- John? - Ja.
Du må fortælle mig om alt, du lavede med Julia i Sydney.
- Jeg vil have alle detaljer med. - Vi hang bare ud sammen.
- Hvordan mødtes I? - Gennem en fælles ven.
- Jeg mødte hende til en fødselsdag. - Og så fik I noget tid sammen?
Ja, men det var sidst på turen.
Gid jeg havde haft mere tid med hende. Hun er vildt sød.
- Og så foreslog hun, du besøgte mig? - Hun tænkte, vi ville falde i hak.
Typisk Julia.
- Men det er lidt underligt. - Hvad?
Jeg talte med hende forleden, og hun nævnte dig ikke.
Det er underligt. Måske glemte hun det.
Næppe. Hun fortæller mig alt. Sært, hun slet ikke nævnte dig.
Jeg håber, hun nævner mig næste gang.
Ja! Vi ringer da til hende. Jeg henter telefonen.
Hun skal da høre, vi er sammen.
Den er vist 9 om morgenen i Sydney. Så er hun nok stået op.
Hun går vist til yoga onsdag morgen.
Så hun er der nok ikke.
Men derovre er det jo torsdag morgen.
Selvfølgelig. De er en dag foran. Det er torsdag.
Den ringer.
Telefonsvareren. Hej, Jools. Jeg er sammen med John.
Han vinker. Hans hjemtur var et helvede.
Du kunne godt have sagt, han kom. Så jeg var forberedt.
Håber, du har det godt. Ring til mig. Hun sover nok stadig.
Jeg må videre med maden. Mine gæster kommer snart.
- Er du okay? - Ja. Hvor er toilettet?
Det er hernede. Det er anden dør på venstre hånd.
- Tak. - Selv tak.
Hvorfor halter du?
Jeg har forstrakt min ankel. Den er ikke på plads endnu.
Det lyder ikke godt. Nu var du vel ikke fuld?
Indrøm det bare. Jeg har set, hvordan du tyller rødvin i dig.
Jeg er mere til hvidvin. Rødvin er for hård kost for mig.
Lidt for rustikt. Og så farver det tænderne.
Rumænerne drikker meget rødvin og har alle sammen røde tænder.
Måske spiser de meget rødt kød. Sådan er rumænere.
Fænomenal.
- Hvem kommer ellers i aften? - Gamle venner.
Hvad laver de?
Der er en kunstner, en journalist, en advokat ...
- Advokat? - Ja. Roman. Rigtig fin fyr.
Jeg synes, han skulle skifte side og åbne sit eget kontor, men nej.
Han har principper.
- Er han skatteadvokat? - Nej, han er anklager.
Han arbejder for den offentlige anklager.
Du har planlagt en meget fin middag. Og jeg er udmattet.
Jeg må hellere gå. Jeg er så træt. Og nu er min kusine nok hjemme.
- Jeg kan ikke sende dig ud på gaden. - Jeg vil ikke ødelægge din middag.
Jeg er udmattet. Jeg er ikke en interessant gæst.
Nej, sæt dig ned. Det er en uhøjtidelig middag.
Lidt vin, afslappet samtale. Bare slap af. Mine gæster underholder.
Du vil blive tryllebundet.
- Hvornår begynder vi? - Egentlig klokken 20.
- Men de kommer nok for sent. - ... røveriet af 300.000 dollars.
Det er ikke svært at komme til tiden. Stil uret frem, lav lister.
- Vil du tie stille et øjeblik? - Det handler om planlægning.
- Så hold dog kæft! - Hvabehar?
Nok er du Julias ven, men sådan taler man ikke til mig. Du må gå.
Der har du din Julia.
... stod bag bankrøveriet i eftermiddags.
En bankansat identificerede røveren som John Taylor.
Taylor gik ind i en filial af First National og slap væk med 300.000.
Han er tidligere dømt for overfald og væbnet røveri.
Han blev sidst set i Silverlake.
Politiet betragter ham som farlig og fraråder folk at antaste ham.
Sæt dig ned.
Sæt dig ned!
Det er i orden med mig, hvis du ryger.
Er det i orden med dig?
Du må ikke slå mig ihjel. Jeg skal holde middagsselskab.
Jeg skærer halsen over på dig og lægger dig i badekarret.
Jeg spiser al din mad og sover i din seng. Er det forstået?
Nu skal du ringe til dine homovenner og bede dem skride ad helvede til.
Hej, Rubert. Ja, du er sent på den. Men jeg bliver nødt til at aflyse.
Jeg har den mest forfærdelige migræne.
Vil du ringe til de andre og undskylde?
Nej nej, det behøver du ikke.
Vi ses i morgen. Hej.
Det var flot.
Åh gud!
Du bløder.
Jeg kan ordne det. Jeg henter en klud. Og noget vand.
Det var bedre.
- Hvad fanden laver du? - Gør rent efter dit svineri.
Det her er ikke for sjov!
- Forstår du det? - Ja.
- Er du opdateret? - Ja.
- Du må være helt knust. - Ja, men jeg kommer nok over det.
- Det var godt nok brutalt. - Der er kun spillet fem kampe.
- Bare du ikke spillede på kampen? - Det er jo ulovligt.
- Hvad har du der? - Vidneudsagn.
- Allerede? - Bankdamen.
Hun identificerede Taylor. Han kom der flere gange.
Taylor har ingen konto der, men blev vist lun på hende.
Han inviterede hende i byen. Hun fik hans nummer, ringede aldrig.
Så holdt John op med at komme. Lige indtil i dag.
Det er hans fastnetnummer.
Enten er manden idiot, eller også gjorde han kur for at tjekke banken.
Han er idiot uanset hvad. Man giver ikke sit nummer til en, man vil røve.
- Han havde paryk og solbriller på. - Udspekuleret.
Hvorfor gjorde du det?
- Hvad? - Stjal.
Hvorfor ikke tjene pengene på ærlig vis? Jeg er bare nysgerrig.
Man kan altid tjene penge på et eller andet.
Hvad fanden ved du om det?
Løsningen er ikke at stjæle.
Nu skal du høre.
Jeg slår dig ihjel. Det har jeg besluttet.
Hvis du opfører dig klogt, kan du måske få mig til at ombestemme mig.
Start med at holde dine meninger for dig selv.
Du kender mig sgu ikke.
Hvis du følger mine instrukser og lader mig være i fred til i morgen, -
- sker der dig ikke noget. Okay?
Så giver du mig bare logi for i aften. Forstået?
Er du med?
Jeg sagde, jeg lavede andesteg. De ved, det er en særlig aften.
De kommer. De er så upålidelige.
Jeg kommer altid til tiden.
Nu ringer de snart: "Vi er blevet forsinkede."
"Jeg er ked af det, men vi er bare for trætte."
Lusket lille dråbe, ikke?
Rubert og jeg har set den to gange. Jeg skal have den på dvd.
Hvorfor har du ikke set den? Den skal du bare se.
Du er god til at imitere, Rupert.
John!
Undskyld mig, Roman.
Hvordan går det, Monica? Undskyld mig, Rupert.
Det må du undskylde. Hej med dig.
Sådan, ja.
Hør efter, alle sammen!
Det er vores nye ven, John. Sig hej til John.
Du var helt væk.
- Har du det godt? - Du gjorde os helt bekymrede.
- Hvad? - Vi var bekymrede for dig.
Nallerne væk, din syge stodder! Fuck dig!
Manerer.
Du var da sulten, Rupert. Du proppede i dig.
Nå, Roman. Har du haft nogen gode sager? John er interesseret i jura.
- Det er uetisk at drøfte her. - Her er jo kun os. Og fire vægge.
Nu er du kedelig, Roman. Vi sidder til bords med en kriminel.
Er du lige kommet til L.A.?
Han er lige fløjet hertil fra Sydney i Australien.
- Jamen halløjsa, makker! - Chelsea, læg lidt bånd på dig selv.
Monica og jeg var inde at se Caravaggio-udstillingen.
- Hvordan var den? - Fantastisk. Der var kun få værker.
Men der var to lyskilder ved hvert billede.
Den ene blændede ned, og den anden blændede op.
Alle detaljer blev oplyst.
Jeg kender vist ikke Caravaggio.
- Hvornår malede han? - Omkring 1600-tallet.
- En spændende person. - En afstumpet morder.
- Var han det? - Ja, men også spændende.
- Han overgik nutidens forbrydere. - Det lyder skræmmende.
Jeg har en bog om ham. Jeg prøver lige at finde den.
Det vil jeg rigtig gerne.
Her er den.
Gud, nej! Chelsea!
Kom her, søde. Sådan.
John! John!
Ja, søde ven. Her.
- Siger du ikke undskyld til Chelsea? - Hvad?
Du væltede hende ned af stolen og trådte på hende.
Nå?
Undskyld.
Jeg så dig ikke.
Nå, John. Kom med nogle interessante nyheder.
Nyheden er, jeg sidder her med en galning.
Det er ikke interessant.
Jeg har prøvet det, der var værre!
Se i det her.
Så blev det midnat.
Jeg er endelig blevet god til at tegne dig, Roman.
Og den store finale.
Men bare rolig.
Der er plads til dig på hver side.
Har de et arkiv? Bånd fra hele måneden.
Vi har fået alt, de har.
Ring til depotet og sig, at vi kommer ned.
Du er den smukkeste skabning, mine øjne nogensinde har hvilet på.
- Du er gudesmuk. - Det siger du nok til alle piger.
- Du er damernes ven. - Det er noget andet med dig.
Hvordan kan jeg tro det?
Sandt nok. Mange kvinder er gået ad Warwicks vej.
Og det er en interessant vej. Bebrejd mig ikke mine elskovseventyr.
- Hvad med Julia? - Hun er i Australien.
Men du er jo sammen med hende. Hun ... Hun ...
Hun er et skib i natten. Et barn af kærlighedens univers.
Mit hjertechakra peger mod dig.
Det er tøjlesløst. Kom til Warwick.
Warwick. Warwick.
Det her er yderst kedsommeligt. Her er andre mennesker til stede.
Det var en forglemmelse. Er det ikke alle, som hygger sig?
Jeg kan ikke tale for de andre, men jeg morer mig.
Har vi ikke en film fra den sidste fest?
Det har vi da! Nu skal jeg vise jer den.
Roman, hjælp mig lige med John her. Er du klar?
En, to, tre.
Du skulle have været der. Du gik glip af en vild fest.
Jeg stod selv for hår og makeup.
Hvor er det bare smukt.
Så er der sgu fest, Roman!
Hej, Eva! Alle er her. Alle, som er noget ved musikken.
Rupert, underhold dem. Dig underholder jeg.
Hej, Chelsea.
Er det ikke fedt? Jeg var bange for, festen døde, men det er jo for vildt!
Morer du dig?
Kom nu. Du er til fest.
- Han ser ikke glad ud. - Han skal bare i feststemning.
Chelsea og Rupert, kom her.
Er I klar? En, to, tre. Champagne!
Hej, John.
Ja, tiden er snart inde. Jeg håber, du er i det fotogene hjørne.
- Må jeg være med i dansen? - Hvad?
Må jeg være med i dansen?
Vi har vist et par minutter. Men drik en cocktail, hvis du vil bindes op.
- Hvad er der i den? - Vil du have den eller ej?
Det må du selv om. Jeg gør klar til fotograferingen.
- Jeg drikker den! - Rupert! Lav en Forhammer til John.
Ned med den. Sådan.
Så er du vist klar til dans. Conga!
John, se nu, hvad du har gjort. Du skaber jo tumult.
Sveder jeg? Er det her Houston?
Høj luftfugtighed. Det føles, som om det er 65 grader.
Det er alles største frygt. Ligesom i high school.
Han var min første kæreste. Der var gadegøglere, alle flippede ud.
I bedste fald bliver jeg meget såret. I værste fald skal jeg dø.
Mit liv passerer revy.
Jeg havde ikke set, du var kommet. Jeg har det skønt, tak! Hvad?
Ja, jeg elsker dig! Sig det igen. Tak.
Jeg har ventet på dig. Kom så, ryst den røv.
Hvor meget har du fået at drikke? Fingrene væk! Skøge!
Hvordan går det?
Flere end jeg havde regnet med. Der er kommet mange.
Simone, det er John ...
- Det er en fed fest. - Simone ...
Ja, selvfølgelig! Kom med, alle sammen!
- Har du haft en god aften? - Ja.
Jeg er ked af, at Kelly og Adam altid tager så mange med.
Helt i orden.
- Sover jeg her i nat? - Det havde jeg da regnet med.
- Du er ikke træt af mig endnu? - Nej.
- Ikke endnu. - Godt.
Det minder mig om ...
Det skal nok gå.
Nej. Av.
Hjælp!
Herovre! Herovre!
Warwick! Dit svin!
Åh gud!
Jeg slår dig ihjel, dit svin.
Jeg nakker dig, møgstodder.
Hallo? Hallo?
Hallo?
- Ja? - Goddag, mr. Wilson.
Jeg var ikke sikker på, om du var her.
Din ven ... Har du det godt?
Han har det fint. Han er lidt fuld. Han har sagt som uhyret hele aftenen.
- Hvad mener du? - Vi har været til udklædningsfest.
Han hoppede i poolen, fordi han er uhyret fra den sorte lagune.
- Jeg er ved at være træt af det. - Det lød, som om han havde smerter.
Jeg sagde, han ikke skulle blande. Jeg er ked af, vi forstyrrede dig.
Nu skal vi nok holde op med at larme sådan.
- Så alt er i orden? - Ja. Jeg beklager.
- Du må have mig undskyldt. - Ja, gå bare.
Hallo?
Hjælp! Hjælp!
Det skal nok gå. Du har bare drukket for meget.
- Undskyld, var der ellers noget? - Er du sikker på, han har det godt?
Han forsøger at tage masken af.
Dejligt! Jeg har forsøgt at få den af ham hele aftenen.
Han er utroligt fuld. Han skal i seng. Det skal jeg også.
- Så hvis der ikke var andet? - Det var der vel ikke.
- Så godnat. - Godnat.
Godnat. Så skal du i seng, unge mand.
Hvad gør du, hvis hun ringer til politiet?
Så bryder han bare sammen. Han er ikke nogen machomand.
- Hold kæft! - Vi må overveje, hvad vi gør.
Hold kæft!
Det, der burde bekymre dig, er hans fod.
Den skal du kigge på.
Ja, så kigger jeg på den.
Nu skal din lemlæstede, blødende fod aldrig mere dryppe på mine gulve.
Sygeforsikringen dækker ikke. Han kaldte det et "valgfrit indgreb".
Det skal nok gå, skat.
Nej, det er ikke i orden. Kan du overhovedet tage på arbejde?
Ja. Det skal nok gå.
Du må ikke tage så mange piller. Hvis du bliver ved, smadrer du din lever.
Okay, doktor.
Det er noget lort.
- Vi må skaffe nogen penge. - Nej.
Kom her. Kom nu her, skat.
Du skal ikke stjæle penge. Det vil jeg ikke have.
- Jeg har gjort det før. - Og du røg i fængsel for det.
- Jeg ryger ikke ind igen. - Det skal nok gå.
De er begge to gode.
Jeg kan ikke bestemme mig. Hvad siger du?
- Jeg bestemmer mig senere. - Hvad har du gjort ved mig?
- Godt træk, Roman. - Warwick, hør nu på mig.
Du må ikke gøre det, Warwick.
Vil du ikke nok lade mig gå?
- Jeg vil gøre hvad som helst. - Det ville jeg ikke gøre, Roman.
Hver reaktion afføder en modreaktion.
- Hvad? - Det er fysik. En naturlov.
Søde skat. Du må ikke græde.
- Hvordan kan jeg trøste dig? - Lad mig gå.
- Du må ikke slå mig ihjel. - Du er min gæst.
Jeg er glad for, du er her. Men du har kun dig selv at takke.
Kære Warwick,
Så er jeg i hektiske Bangkok!
- Hvor er hun nu? - Hvem?
Julia.
Hun er i Bangkok. Måske tager hun til Hanoi. Hun har ikke besluttet sig.
- Hvem har ikke besluttet sig? - Julia.
- Hvem er det? - Hende, du mødte i Australien.
- Jeg har aldrig været i Australien. - Siger du, at du løj?
Ja. Jeg løj.
Du har en svag karakter.
- Og du er Julia, Warwick. - Hvad?
Du er Julia. Og Roman, Rupert og Monica.
De er alle sammen dig.
Fascinerende teori, men jeg må også tage mig af mine andre gæster.
Hvem vil have en sidste cocktail?
Monica? Det havde jeg glemt. Dessertvin i stedet? Kaffe?
Rupert? Den er til dig. Og en flaske til Roman.
- Hvad så nu? - Nu er det den stille time.
Tid til reflektion. Det vil sige, at man er stille.
Det lyder ikke underholdende. Er jeg ikke din gæst?
- Selvfølgelig. - Jamen så ...
Hvad har du i tankerne?
Hvis du vinder, giver jeg dig din frihed.
Men hvad får jeg, når du taber?
Du får mit liv. Er det ikke nok? Man kan ikke give meget mere.
Sandt nok. Men det har jeg allerede.
- Har du spillet skak før? - Et par gange.
Når det er dit træk, så fortæl mig feltets bogstav og tal.
Hvis du vil flytte løberen ...
Løber til Konge 3.
Hvis jeg nu ville flytte mit tårn, ville jeg rykke det til Knægt 7.
Hvad er den bedste strategi?
Man styrer jo kun sine egne brikker.
Men hvis man kender modstanderens svagheder -
- og spiller klogt, kan man påvirke modstanderens træk.
Så hvis jeg hører på dig og lader, som om skak fascinerer mig, -
- vil du så elske med mig?
Jeg vil elske med dig uanset hvad. Du behøver ikke spille interesseret.
Hvad kan du gøre for mig? Hvad kan du?
Æren ved at vinde burde være nok for en mand som dig.
Nej. Vinderen skal forkæles.
- Hvordan vil du forkæle mig? - Hvordan vil du gerne forkæles?
Lad mig nu se.
- Kongen. - Ja.
Hele spillet drejer sig om kongen, men det er den brik, som kan mindst.
Den kan kun flytte sig et felt ad gangen.
Nogle gange er en bonde vigtigere.
Det er den mest almindelige brik med den enkleste funktion.
Men bruger man den korrekt, kan den knuse din modstander.
Du kan se ud til at dominere, men er du ikke opmærksom, -
- kan din modstander overrumple dig ...
... i et enkelt træk. Det er det smukke ved skak.
Jeg ved, hvad du kan gøre, når du taber.
Er det ikke mit træk? Dronning til G-6.
- Når jeg vinder ... - Skakmat.
- Hvad? - Skakmat.
Hvordan gik det til?
- Løs rebene, Warwick. - Jeg havde en perfekt præmie.
Du sagde, du ville løsne rebene, hvis jeg vandt.
Du har spillet før. Du narrede mig.
Du er en løgner, Warwick!
Meget kan man sige om mig, men jeg er ikke nogen løgner.
Du er fri.
Du er en undermåler, John.
Du udviste hverken engagement eller kampgejst.
Du lod mig gøre alt ved dig. Og det gjorde jeg.
Jeg tror endda, du nød det.
Du er et nul. John, du er undværlig, forglemmelig.
En birolleindehaver. Som om du end ikke eksisterer.
Hvor skal du hen? John?
- Læg den, John. Stop nu. - Du behandler mig som et dyr.
Du hiver mig ind i din syge verden!
Du fratager mig min værdighed og vover at sige, at jeg er et nul?
Det er jo sandt.
Hej, John. Tjek lige den røv.
Elsk mig! Elsk mig!
Elsk mig!
Warwick, du ved godt, du skal tage to af dem.
Nej, det skal han ikke. Han ved, hvad han gør.
Gør han nu det? Du forstår ikke at stoppe. Han skal kunne arbejde.
- Hvad laver du her, Morton? - Vækkede jeg dig, hr. kommissær?
Du er tidligt på den.
- Du vil se det her. - Så kom ind.
- Sæt dig bare. Jeg kommer straks. - Jeg er sikker på, Taylor fik hjælp.
Af en af bankens ansatte. Må jeg bruge dit tv?
- Jeg har ikke noget. - Det havde jeg glemt.
Tre uger før røveriet. Taylor kommer ind, udfylder en indskudsblanket ...
- Tjekker banken ud. Og ikke andet. - Hvordan ved du, det er Taylor?
Se tatoveringen. Det er ham.
Ifølge kassereren, Simone Demarchi, denne kvinde, -
- så inviterede John hende i byen.
Men som du ser, går han slet ikke hen til hendes disk.
Her er selve røveriet. John står i kø.
Kassereren vinker ham over, men han lader kunden bag sig komme til.
- Hvorfor venter han? - Fordi han vil betjenes af Simone.
Nemlig. Hun aktiverer ikke den lydløse alarm.
Hun lægger ikke farvepatroner i, men giver ham bare flere sedler.
Hun kunne have gjort det hele eller advaret nogen.
Men hun gjorde ingen af delene.
Og for et par måneder siden bad hun om to ugers ferie fra hvornår?
- I dag. - I dag.
Hun løj om, at John lagde an på hende, så hun kunne identificere ham.
De står i ledtog. Eller gjorde. Hun får pengene, han bliver nuppet.
Sød pige. Har du nogen spor efter Taylor?
Hvis vi følger Simone, finder vi Taylor.
- Vil han komme efter hende? - Ja, når det her går op for ham.
- Bliver hun skygget? - Valdez skygger hendes lejlighed.
En bankansat identificerede røveren som John Taylor fra L.A.
Hej. Jeg vil tjekke en reservation. Jeg skal møde min kone her kl. 9.
Jeg vil sikre mig, alt er i orden.
- Navn? - Simone Pryor.
Ja. Der er bestilt en Ford Sedan til kl. 9.
Tak. Hav en god dag.
Så hvis jeg lader, som om jeg er fascineret ...
Du behøver ikke spille interesseret.
BILUDLEJNING
Jeg vil gerne bekræfte en bestilling. Los Angeles.
Fornavn Simone. Ingenting?
Okay, tak.
Simone Pryor?
Nej? Tak.
Det har du? Hvor?
Og det er klokken 9?
Klokken 8?
Det skal nok gå.
- Hvad sker der? - Intet. Lyset blev tændt før.
Det er da også noget.
De forbløffer mig stadig. De her folk.
De må vide, de ikke kan slippe af sted med det.
Nogen vil altid prøve.
Der er noget galt med dem. De er syge i hovedet!
- Hvorfor tager de sig ikke sammen? - Så ville vi blive arbejdsløse.
At tjene politiet er ikke bare et arbejde.
Der kommer hun.
Problemet er, at de ikke bliver afskrækket.
Tag nu Sydøstasien. Spytter man i gaden i Singapore, anholdes man.
- Narkobesiddelse giver dødsstraf. - Det er lidt ekstremt.
Er det nu det? Har du set Singapores forbrydelsesstatistik?
Folk skal forstå, staten straffer dem. USA er en liberal legeplads.
Hun drejer.
Kom nu!
- Flyt bilen! - Luk røven!
- Hun kan være hvor som helst. - Skal vi fortsætte højere op?
Gør I det. Jeg leder hernede.
Hold radioerne tændte.
- En uventet overraskelse? - Skat, jeg har været så bekymret.
- Lad være. - Hvad er der sket med dit ansigt?
Hvordan har du fundet mig?
Du har ingen mobil. Jeg har været helt ude at skide.
Strisserne er efter dig. Jeg skiftede bil og ville hente dig.
- Jeg er så glad for at se dig. - Du ser ud til at have det bedre.
Ingen smerter her til morgen?
Bare hold op, Simone.
Hvad?
- Hvorfor gjorde du det? - Fordi du ville gøre det.
- Hvad? - Røveriet.
Jeg skulle ikke engang overtale dig.
Hvad havde du forestillet dig? Du er jo en rigtig forbryder.
Hvad troede du, der ville ske?
- Jeg ville stole på dig. - Måske kan vi stadig gøre det.
Vi er ikke så forskellige.
De giver holdet et halvt mål.
Jeg begynder at tjene på det.
Du har brug for mig. Du slipper ikke over grænsen uden mig.
Hvis du vil være med, kan jeg godt fikse det.
Du kan godt komme med, men hvis vi spiller på et af holdene ...
Hallo?
Det er ikke nok til at slippe ud. Giv mig nøglerne.
- Hvad sker der, Morton? - Vi har Simone.
Ingen penge i bilen. Ingen spor af Taylor.
Vi fører hende ned på stationen. Har du set Taylor?
Ikke endnu. Tjek taget og trappeopgange og kom om bagved.
Vi mødes der. Jeg skal ordne noget i lokalområdet.
- Du har jo ikke nogen bil. - Det er lokalt.
Jeg ringer, hvis jeg får brug for jer.
Troede du, du ville slippe af sted med det?
Hvis jeg bliver anholdt, er du færdig. Jeg kan beskrive dit hus i detaljer.
Tror du virkelig, nogen vil tro det om en kriminalkommissær?
Du har da stil. Det må jeg lade dig.
- Men du kan ikke tåle at drikke. - Hvad så nu, Warwick?
Hvis du har pengene, kan vi lave en aftale.
Eller jeg kan skyde dig, når du flygter.
- Du har aldrig skudt nogen, vel? - Har jeg ikke? Det er op til dig.
Mine betjente kommer snart.
Grænsekontrollen bliver hård. Du får brug for de her.
- Tak. - Selv tak.
Du var rigtig god underholdning. God rejse.
PAS PÅ!
- Jeg har tænkt på John Taylor. - Hvad er der med ham?
Det var da utroligt, han slap fordi dig i parkeringskælderen.
- Jeg må være ved at blive gammel. - Hvor mon han er taget hen?
Han er nok for længst i en helt anden stat.
- Ja, eller et andet land. - Måske.
Lad det ikke nage dig. Der er værre forbrydere derude.
Og Simone Demarchi skal snart for retten. Flot stykke arbejde.
- Du har aldrig mødt ham før, vel? - Taylor? Nej.
- Aldrig? - Selvfølgelig ikke. Hvorfor?
Jeg tænkte, jeres veje kunne være krydset. Han er jo tidligere dømt.
- Heller ikke privat? - Jeg omgås ikke just den type.
Jamen ...
... så må det her chokere dig.
Du godeste.
Det er ganske foruroligende.
Teknologien er ved at løbe fra os.
Hvis Taylor kan få det til at se så ægte ud ...
- Så Taylor har forfalsket det? - Ja, selvfølgelig har han det.
Det er et polaroidbillede. Det kan man ikke bearbejde i Photoshop.
- Hvordan vil du så forklare det? - Ud over det helt indlysende?
- Ben, du har kendt mig i ti år. - Seks år.
Tror du virkelig, jeg ville omgås den her mand?
Jeg kan ikke ignorere det. Jeg bliver nødt til at analysere det.
Jeg gad også godt vide, hvordan han har lavet det.
- Noget helt andet er ... - Ja?
Et vidne har meldt sig. Taylor forsøgte at bryde ind hos hende.
Hun så ham igen næste morgen. Udenfor naboens hus.
Udenfor dit hus.
Er det hende bag mig?
Er du klar over, hvor tit den kvinde ringer til stationen?
- Hun har jo roterende fis i bøtten. - Ja, jeg kender hende godt.
Derfor tog jeg det ikke alvorligt. Før nu.
Det ser ud til at være taget i dit hus.
Det er en hvid sofa.
Hvorfor dig? Hvorfor skulle han sætte lige dig på et forfalsket fotografi?
- Han driller os. - Hvor fik han billedet af dig?
Fra avisen. Sidste års julefrokost.
Du viste mig hans sagsmappe. Han er ikke så dum, vel?
I morgen ser vi nok på et billede af dig og ham i en jacuzzi.
Ja ...
Bortset fra ...
- Bortset fra hvad, Ben? - Jeg må undersøge det grundigt.
Ja, det må du. Nu må du have mig undskyldt.
Jeg må ransage dit hus.
- Okay. - Godt.
Ben, jeg sætter pris på din pligtopfyldenhed.
Det har ikke været nemt at sige det her.
Vil du sende betjente hjem til mig?
- Det går ikke an at ignorere det. - Enig.
Hvad foreslår du så?
Hvad med en middag?
- Hvornår? - Du kan komme i aften.
Jeg får et par venner til middag.
Så kan du gennemsøge alle kroge.
- Jeg vil gøre det mere officielt. - Jeg er bare høflig, Ben.
Det behøver jeg ikke være. Jeg vil gerne bevare vores venskab.
- Okay. Det lyder fint med middag. - Godt. Skal vi sige klokken 20?
Ben?
Drikker du rød- eller hvidvin?
- Rød. - Fantastisk.
Oversættelse: Malene Hollnagel Scandinavian Text Service 2013