Jeg var en elitesoldat i vampyrhæren.
En dødbringer.
Og jeg var flink.
Men jeg ble sveket.
Viktor, vår leder og verdens mektigste vampyr, -
- var ikke den frelseren han lot som han var.
Allierte ble fiender.
Eldsterådet som jeg før hadde beskyttet ønsket meg nå død.
Så fant jeg Michael Corvin.
Hverken vampyr eller lykan, Michael ble en hybride.
Vi slo tilbake, drepte Eldsterådet.
Men så endret alt seg.
Jeg ble tatt til fange, uten å vite at jeg var gravid med Michaels barn.
Eve, datteren vår, verdens første fullblodshybrid, -
-hvis blod kunne gjøre slutt på krigen, -
- ble svært ettersøkt av både vampyrer og lykaner.
Mitt eneste håp var å gjemme henne fra verden og fra meg selv, -
-for å ikke lede dem til henne.
Jeg var en elitesoldat i vampyrenes hær.
Mitt eneste håp var å gjemme henne-
- så selv ikke jeg kunne lede dem til henne.
Jeg har levd lenger enn jeg skulle.
Nok en ny måne i 1000 år med nye måner, -
-men jeg har ingen interesse av den.
Jeg har ingenting.
Min forsamling, -
-min datter...
- min mann, de er borte. - Stopp!
Og snart er kanskje min eksistens også over.
- Selene kommer! - Vampyrer og lykaner er ute etter meg.
Nå er jeg utstøtt, en paria.
- Avliv henne! - Husk, han vil ha henne i live.
Fyr!
Kom igjen. Fyr!
Det er særdeles vanskelig å holde følge med deg.
Jeg trenger deg ikke.
Men takk.
Snakket med Michael?
- Ikke følg etter meg! - Jeg gjør ikke det.
Jeg ser etter Eve.
Jeg er den siste som kan hjelpe deg å finne min datter.
Selene, hør på meg. Lykanene samler seg.
Nei, dette er annerledes. De er organisert, de har en ny leder.
- Marius. - Krigen er over for meg.
Den er ikke ferdig med deg. De kunne ha drept deg, -
- men åpenbart fikk de beskjed om å hente deg.
Din datters blod, det er en skatt. Hvis de finner henne og bruker det...
- blir Marius' makt grenseløs. - Da håper jeg hun forblir borte.
Du må levere en beskjed.
Grynt hvis du forstår.
Si til din Marius-
- at hvis han tror han kan bruke meg til å finne min datter, så tar han feil.
Jeg vet ikke hvor hun er. Jeg vil ikke vite.
Marius finner deg.
Forstår du beskjeden?
Hva er det?
Har du sett dette før?
Nei, -
-men vi må fjerne det.
Kom.
Bravo 1, over. Innkommende bil.
- Tilgang gitt. - Lukk portene.
PASSORD GODKJENT PORT ÅPNES
Starter søk av området.
Det er et privilegium å endelig få deg hjem.
Semira venter på deg på sitt kammer.
Semira?
Hvor er Cassius?
Hele rådet venter på deg, selvsagt, men Semira ber om et par minutter først.
Og du heter?
Varga, sir.
Jeg skal prøve å huske det.
...og handle deretter gitt denne tragiske...
Forlat oss.
- Kjære Thomas. Hvor lenge siden sist? - Flere tiår.
Gratulerer.
- Jeg antar at du sitter i rådet. - Jeg kunne ikke vært stoltere.
Det er trist at du ikke har kommet tilbake under hyggelige omstendigheter.
De sies at den vestlige forsamling ble helt utryddet.
Det stemmer.
Det er en velsignelse at du unnslapp.
Mange gjorde ikke det.
Vårt folk har lidd for mange tap.
Disse urnene er alt som gjenstår av Budapest-forsamlingen.
Jeg kondolerer.
Vi taper krigen, Thomas.
Hvis vi fortsetter på samme måte, er vi utryddet om fem år.
Er Cassius enig med deg?
Lykanene har samlet seg, blitt flere og sverger å utrydde oss.
Men du er da trygg her. Øst-forsamling er en festning.
Vi er ikke den forsamlingen du husker. Vi har færre dødbringere enn noensinne.
Dere ser ut til å være omringet av nye kadetter.
Rå rekrutter, de er ikke klare for kamp, ei heller er de mange nok-
-til å stå imot et angrep fra lykanene.
Det har aldri vært et stort angrep fra lykanene.
- Iallfall ikke et koordinert et. - Det har aldri vært en Marius før heller.
Det er vondt å innrømme det, men for første gang i mitt liv-
-frykter jeg for fremtiden vår.
Så hva er planen din?
Semira, du har alltid en plan.
Denne lille mise-en-scene du fremfører har et formål.
Jeg kan ikke lese tanker.
Av høflighetsskyld, si meg hvorfor jeg ble invitert.
Selene.
Kom, vi kan ikke stoppe.
Vi har gjemmesteder nærmere enn dette.
Jeg sa jo at de ødela dem. Det er annerledes nå. Kom.
Men du beordret henne død.
Selvsagt. Jeg avskyr henne. Hun drepte Viktor. Jeg var hans regent.
Frem til han traff Selene.
Så du vil at hun skal finne Marius?
Jeg vil at hun skal trene opp rekruttene så 100 dødbringere kan jakte på ham.
Hun sier nok ikke ja. Hun bryr seg kun om datteren.
Eve, hybriden.
Dessverre er den stakkars jenta halvt lykan.
Vampyrer snakker ned til lykaner, men de er ikke redd for utvikling.
Mens vi stagnerer etter 1500 år med dette "rase-renhet" -vaset.
Og ironien er at Selene...
- sikkert er mest fullblods av oss alle. - Så det er sant?
Hennes blod stammer fra Corvinus-ætten?
Hun er unik.
Hun gjenopplivet min sønn fra de døde.
- Blodet hennes startet hjertet hans. - Umulig.
Jeg så det selv. Hun reddet min sønns liv.
Viktor og Amelia.
Side om side for all tid.
Du likte Amelia godt, om jeg husker riktig.
- Jeg trenger deg på min side i dette. - Hun risikerer ikke å komme hit -
- med mindre hele rådet inviterer henne.
Og jeg kan ikke henstille om noe slikt.
Cassius beskytter gammelmåten.
Han tolerer så vidt at jeg sitter i rådet.
Men dette er desperate tider, Thomas.
Og derfor må du overbevise rådet om å invitere henne.
De kommer i kveld.
Soloppgang om 60 sekunder.
Marius, flokklederne er her-
- og jeg ba dem vente på deg i operasjonsrommet.
De slåss vel som hunder.
- Jeg tar meg av det. Takk. - Ok.
- Gå med deg. - Ja, ja.
Denne veien.
Nei! Hør på meg.
Vi skal presse dem inn.
- Fra begge sider til vi skviser dem ut. - Presse?
Det er planen din? Aldri om det funker.
- Nå blir han sint. - Hold kjeft!
Stopp!
- Er du en slave? - Nei.
Så ikke oppfør deg som en.
Se på dette kartet.
Hva ser dere? Ser dere lykaner som slåss over rester?
Jeg kan si hva jeg ser.
Volhynia.
Nordgau. Thuringia.
Lykan-seire.
Jeg ser døde vampyrer.
Hele regioner utslettet.
Men hvis vi krangler oss imellom er det over.
Vi må ikke hvile før vi ødelegger deres siste tilfluktssted.
Sammen er vi sterke.
Og etter vi får blodet til hybridejenta-
-blir vi uovervinnelige.
Gregor.
Du er alene.
- Vi ble angrepet. - Hvor er Selene?
- Hun lot meg leve. - Hvorfor det?
For å levere en beskjed.
Hun vil at du skal vite at datteren hennes er borte, -
-at du aldri kan finne henne-
- fordi selv Selene ikke vet hvor de gjemte henne.
Tror du henne?
Jeg la en sporer i ledsageren hennes.
Tja, -
-det betyr at du ikke er helt ubrukelig.
Hold deg i ro.
- Hva er det? - En slags kule.
Den graver seg gjennom deg raskere enn du kan lege.
Den er selvdrevet.
Det var det jeg prøvde å si. Disse lykanene er sofistikerte.
Jeg vet ikke om jeg kan få den ut i tide.
Du kan i det miste prøve å berolige meg.
Jeg skal prøve å ikke drepe deg.
Det holder vel.
Hvem vil du at vi skal tilby asyl og amnesti?
- Dødbringeren Selene. - Hun Selene som drepte Viktor?
Jeg trenger ingen påminnelse, Cassius.
Skam deg, sir. Jeg vil ikke høre navnet hennes igjen.
Cassius, jeg deler ditt sinne.
Hva har kommet over deg?
Hvis ikke vi handler nå, står krigen for døren innen to uker.
Og der blir den værende.
Ingen lykanflokk våger å angripe vår forsamling.
Vårt forsvar river dem i filler.
Ja, kanskje en vanlig lykan-flokk, -
- men Marius har samlet en styrke langt sterkere enn...
- Ubekreftede overdrivelser. - Du trenger Selene.
Hennes tapperhet, lederskap og nærgående kunnskap om lykaner.
Og hennes kampferdigheter overgår alles.
Han har rett, hun er tidenes mest dødelige dødbringer.
Men hun drepte en av sine egne.
Ikke bare den mektigste og høyst respekterte av rådet, -
- men hennes beskytter, han som elsket henne som sin egen datter.
Vi kan ikke stole på henne.
Hun har blitt dømt. Kanskje hun også kan benådes.
Det smerter meg å si det, men Thomas har rett.
Ingen kriger har bevist sitt verd mer enn henne.
Hun blir uvurderlig i vår kamp mot Marius, -
- hun kan utgjøre den forskjellen som sikrer oss seieren.
Hvis noen kan finne henne, -
- og hun setter fot innen denne dyrebare forsamlingen, -
- så holder jeg deg, Semira, personlig ansvarlig...
- for henne. - Selvsagt.
Inntrenger.
Hvem sendte deg?
Slipp den.
Hvordan fant dere oss?
Det er bare noen få gjemmesteder igjen.
Lykanene gjorde det heller lett.
Rådet til Øst-forsamlingen sendte meg.
- Skal jeg stilles for retten? - Nei.
- Du skal beskytte oss. - Det kan du ikke forvente at jeg skal tro.
Hver og en av dem signerte dødsordren min.
- Ting endrer seg. - Ikke vampyrer.
Dette er fra din far.
Er det ekte?
Det er hans segl, hans håndskrift.
Rådet har tilbudt deg nåde og asyl for oss begge.
- Hvorfor? - Marius.
Det er rådets ydmyke forespørsel-
- at du trener oss opp til å bekjempe ham og hans hær.
Kom.
Signalet kommer herfra.
Hør, jeg forstår at du nøler, -
- men som gjester av rådet er vi beskyttet av loven.
Faren min lyver ikke, og han bærer ikke nag.
- Han likte heller ikke Viktor. - Inntrenger.
- Lykaner. - Inntrenger.
- Vi må dra. - Du burde takke ja til rådets tilbud.
- For Eve. - Eve vil ikke ha min hjelp.
Jeg vet at du vil beskytte henne. Knuser vi Marius, -
-så knuser vi hennes største trussel.
Nå.
Marius.
Vi rakk dem akkurat ikke.
Jeg vil ikke høre "akkurat ikke" igjen.
Enten har vi henne eller så har vi ingenting.
Forstått?
- Forstått? - Ja.
Tango Charlie ankommer.
Trygt.
Området er sikret.
- Velkommen. - Er jeg det?
Vår forsamlings ressurser og våpen er dine-
- så du kan forvandle disse rekruttene til dødbringere verdige ditt navn.
Varga blir din nestkommanderende. Han vet hva som må forbedres.
Han er også vår mest produktive lykan-utrydder med 40 bekreftede drap.
- Det er en ære. - Velkommen, David.
- Takk. - For å markere våre gjesters ankomst -
- har jeg planlagt et lite selskap.
Det er ikke nødvendig. Takk.
Tull og vas. Det er alltid nødvendig å nyte livet.
I krigstider trenger denne forsamlingen noe å feire.
Ankomsten av Thomas, David og Selene-
-er mer enn god nok grunn til å juble.
For oss alle!
Det var snilt av deg å tilby oss asyl. Takk.
Gleden er på min side.
Si meg, er det sant at hennes blod gjenopplivet deg?
Ja, det er det.
Jeg skylder henne alt.
Men hvis du vil ha meg unnskyldt ber min far om å få se meg.
Thomas har alltid vært kjedelig.
Tja, Samira har sannelig fattet interesse i deg.
Det er ikke gjensidig.
Vi trenger hennes beskyttelse.
Tvert imot, jeg må beskyttes fra henne.
Slaget om Peste.
Vi trodde det ville avgjøre krigen, -
-bli den siste konflikt, men her står vi.
Jeg håper du innser hva min benådning av Selene virkelig er.
Gitt at du ga datteren hennes til lykanene, skulle det bare mangle.
Jeg har mistet mye i denne krigen.
Tro meg, jeg blir enda hjemsøkt av de jeg har sviktet.
Da må du hjelpe meg å beskytte henne.
Hun har mistet mer enn vi kan forstå.
Og hun betyr mye for meg.
Marius er der ute, -
- en uforskammet kjøter som planlegger vår undergang.
Vi trenger ikke Selene til å knuse ham.
Jeg evner det selv.
Nei, Varga, du er middelmådig.
Det er positivt at vår overlevelse ikke hviler på dine ferdigheter.
Det, min kjære, -
- men fantasiløse elsker, er hvor jeg er ekspert.
- Jeg synes du burde... - Slutt å tenke. Da får du bare vondt.
Det er andre måter å vise din hengivenhet på.
Brikke etter delikate brikke -
- skal puslespillet løses.
Ikke sikt mot hvor lykanen. Forutse.
Og husk, -
- en lykan er aldri mer sårbar enn som ulv.
- Hva? - Det gir ikke mening.
I ulveform kan de ikke bruke våpen og tankegangen blir mer primitiv-
-drevet kun av instinkter.
- Hvor mange har du drept? - Jeg teller ikke.
Jeg øker lykan-hastigheten med 20 prosent.
Fortsett.
Min flokk har lett etter svakheter i Øst-forsamlingens festning uten hell.
Hvis vi angriper direkte, låses alle porter og det blir umulig å trenge inn.
Selv hvis vi kunne komme oss inn uten store tap...
- så kan de gå rett i kriseberedskap... - Dette. Er dette klart til bruk?
Ja.
Når vi får hybridens blod, så angriper vi Øst-forsamlingen.
Finn Selene så finner vi datteren.
Min egen oppfinnelse.
Noe av det første en dødbringer må lære er å slåss på lite rom.
Det som denne opplæringen mangler er uforutsigbarhet.
Kanskje du tillater meg å gi mine studenter...
Nei, dine studenter. ...en lekse om uforutsigbarhet.
Det hedrer oss, men er også uvurderlig for deres opplæring.
- Jeg tror ikke... - Vær så snill.
Det holder.
Kom hit. Vi skal vise dere en lykankrigers sanne lynne.
Nå skal vår aktede gjest, Selene, -
- spille rollen som dødbringer ved å forsvare vår festning, -
- mens jeg skal spille lykanen som er her for å ødelegge den.
Damene først.
Imponerende.
Kom igjen.
Kveldens lærepenge:
Ikke stol på at motstanderen din kjemper med ære.
De er lykan. De har ikke ære.
Stå stille.
Søtvier.
Trekker inn i vampyrceller og er vanligvis dødelig.
Men for noen så sterke som henne fører det kun til smerte og lammelse.
Jeg skal drepe deg.
UV-skudd.
Trodde du virkelig jeg hadde tilgitt deg for å ha drept Viktor?
Varga, du har ordre.
Varga!
Jeg trenger ikke deg til å lære dem opp. Jeg har Varga til det.
Alt jeg trenger for å lede denne forsamlingen-
- og sette en stopper for lykane er ditt blod.
Hva med likene?
Lyd alarmen.
La rådet finne dem.
Ubestridelige bevis på ugjerningene utført av Selene.
- Det er inntrengere her. - Vi må finne Selene.
- Sperret av. Semiras ordre. - Tre til side.
David.
Kom.
Det er mer enn én vei dit.
Amelia lagde disse hemmelige gangene for lenge siden.
Hvor fører denne?
Til soveværelsene, Semiras inkludert.
Hva pokker har de gjort?
Machina sanguinem exhauri.
Årelating.
Semira vil ha Selenes mest verdifulle eiendel.
- Dette tar livet av henne. - Til slutt, ja -
- men det vil ta lang tid.
Se.
Denne er laget for å åpne blodårene så vidt som mulig.
Hvis ikke vi passer oss, påfører vi henne mer skade.
Forsiktig.
Er dette hennes?
Ja.
Selene bruker bare denne typen våpen.
En kjent forræder i vårt hus.
Det var dette jeg forutså-
- og hva du forsikret meg om at du ville forhindre.
Dette er din skyld.
- Sir, jeg gjorde alt... - Ikke snakk til meg.
Dette kan ikke tilgis.
Og hun skal bli funnet.
Skal bli.
Og jeg vil ha henne i live.
Er det forstått?
Absolutt.
- Vi har ikke tid. - Ok, ta henne.
Du må dra nordover. Langt.
Var Dohr.
Nei.
Far og sønn forent i forræderi.
Dra med Selene.
Jeg tar meg av dem.
Kom.
Gå! Nå!
Nei!
Soloppgang om 60 sekunder.
Gå. Solen brenner dere til aske der ute, eller dere kan dø med verdighet her.
De tåler solen.
Du trenger næring. Du har mistet for mye blod.
Det barnet... Fordi han hjalp barnet ditt.
Min sønn er død. Død.
David.
Ta henne nå.
Dere må dra nordover. Var Dohr.
Gå! Nå!
Takk.
Jeg er lei for at du mistet faren din.
Han kjempet tappert.
Det er merkelig å miste noen du aldri følte at du kjente.
Jeg føler det samme om min mor, -
-men jeg kan nesten ikke minnes henne.
Og jeg med Eve.
Jeg ville ikke ha henne.
Jeg kjente henne ikke.
- Og nå har jeg mistet henne. - Hvorfor sier du at du har mistet henne?
Hun fikk meg til å love at jeg aldri ville oppsøke henne, -
-at jeg aldri ville anse meg en mor.
Og hun hadde rett.
Ingenting positivt skjer med de jeg elsker.
Du er familie, og du er alt jeg har igjen.
Da sliter du.
Du trenger hvile.
Selene samarbeider åpenbart med lykanene.
Thomas og David var medspillere i forræderiet.
De tåler sol. Bare det er bevis på lykan-samarbeid.
Selene må fjernes fra vår stolte historie.
Alexia.
- Vi skal hevne våre falne. - Ja, sørg for å gjøre det.
- Hvor mye søtvier brukte du? - Jeg synes det var best å bruke nok...
Hva har jeg sagt om å tenke på egenhånd?
Giften løser seg opp.
Jeg trenger dette blodet til å være rent, og jeg trenger det nå.
Det kan ikke påskyndes. Det tar den tiden det tar.
Det er uten tvil riktig bil.
Men ingen tegn på hvor de dro.
Spre dere utover byen.
Let overalt.
Dette er endestasjon for toget på perrong fire.
På vei nord.
Jeg blir mektigere-
-enn Cassius, -
- enn hvem som helst i denne forsamlingen.
- Har dere funnet noe? - Selene og David drar mot nord.
- Selvsagt. - Deres nåde?
De rømmer til den eneste forsamling-
- som kan gi dem asyl: Var Dohr, den nordiske festning.
- Men det er jo en legende. - Det er et altfor fint ord om dem.
Det er en kald, kjedelig utpost full av patetiske, fredselskende feiginger.
Du snakker som om du har vært der.
Hvor tror du jeg var da Viktor kastet bort årevis med Selene?
Forbered deg.
Reisen er lang og du må dra alene.
Jeg må være sikker på at forræderen er der-
- før jeg risikerer en skvadron med dødbringere fra denne forsamling.
Du må være mer varsom.
Du må være mindre hardhendt.
- Har du funnet Selene? - Ja.
Hun skal til Nord-forsamlingen.
Jeg risikerer alt for dette.
- For deg, for oss. - Jeg vet det, min kjære.
Semira hungrer mer og mer etter makten for hver dag som går.
Hun må stoppes.
Jeg frykter for hva hun vil gjøre hvis hun oppdager oss.
Jeg kan ikke angripe Øst-forsamlingen uten hybridens blod.
Den er for sikker, selv for min horde.
Selene...
Hun er nøkkelen til fremtiden for både lykaner og vampyrer.
Du skal få henne.
Van Dohr ligger bak den åskammen.
Hvor er alle sammen?
De iakttar.
Vi søker asyl, vi vil ikke slåss.
Da har dere kommet til riktig sted.
Jeg heter Lena.
Følg meg.
Hva var det?
Et slags triks.
Du er nok Selene.
Kommer virkelig Den store dødbringer i fred?
- Ja. - Hva med han her?
Dette er David, sønn av Thomas.
Som jeg ikke har sett på mange, mange år.
Du må unnskylde oppmerksomheten.
Vår forsamling mottar få gjester, med vilje.
Vi gjør som vi vil...
- ikke som andre vil at vi skal. - Hva med lykanene?
Vi er for langt unna til at de bryr seg med oss-
- og selv om de brydde seg er vårt klima et hinder for varmblodige.
Denne forsamling hadde ikke fantes...
- foruten din mors nåde. - Kjente du henne?
Det gjør alle vampyrer, min gutt.
Min mor var av underklassen. Hun døde i barsel.
En løgn skapt for å skjule din ekte avstamning.
- Lever hun? - Nei.
Og hennes død var et fryktelig sjokk for vår rase.
Sorgseremonien vi holdt varte en hel måned.
En slik ære gis vanligvis en fra overklassen...
- en stor Eldste. - Ja.
- Amelia. - Ja.
Hvordan kunne en Eldste ha vært min mor uten at jeg visste det?
Jeg har noe til deg.
Din fars største verk, gjennomsyret av sølv.
Lykanene lar seg kue bare ved synet av den.
- Den er vakker. - Thomas visste at en dag -
- ville du bli angrepet av fiender fra begge sider og han hadde rett.
David, det betyr at du er den rette arving til Øst-forsamlingen.
Din mor og far tilbrakte mange måneder-
-bak disse veggene.
Viktor ble mistenksom.
Så tok din far deg i skjul før Samira ankom med sine tropper.
- Hva med min mor? - Hun vendte hjem til Øst-forsamlingen.
Lyset i hennes øyne...
Ikke dikt opp en martyrdød for henne. Jeg foretrekker et ærligere syn.
Hun forlot sin enbårne sønn til fordel for sitt aktede råd.
- Ta den. - David.
David.
Amelia ba meg om å gi ham dette.
Hva trenger du?
Ikke noe. Jeg vil bare være alene.
Ja, jeg kjenner til det.
Hvorfor fortalte ikke min far meg dette?
Jeg kjente ikke din far godt, -
- men jeg vet at hans største frykt var å miste deg.
Det ser ut til å være alle foreldres forbannelse å skuffe sine barn.
- I det minste kjempet du for ditt, Selene. - Ja, og jeg tapte.
Du er av fullblodsarv, David. Din mor var en Eldste.
Foreldrene dine sørget for at du var trygg.
De beskyttet deg så du en dag kunne lede.
En gave fra din mor.
Så snilt, men jeg trenger ikke smykker.
Ringen er ikke gaven.
Den inneholder gaven: En mors kjærlighet.
Én dråpe av hennes blod.
Kanskje den kan hjelpe deg.
Du er akkurat i tide.
- Kom. - Hva er dette?
- Valissa, mellom-stedet. - Er hun død?
Nei.
Hun -
- blir til.
Hun tok gift.
Det lar henne å besøke Den hellige verden.
Når hun kommer tilbake, ser hun denne verden i et nytt lys.
Jeg skjønner ikke hva dette er.
Vi har lenge visst at denne verdenen ikke er den eneste.
Da min far først tok meg med hit, følte jeg det samme som deg.
Men siden har jeg besøkt Den hellige verden mange ganger.
Mine øyne ser mer enn det som er på overflaten.
- Jeg ser mye om deg. - Som hva da?
Jeg kan se du har elsket en lykan...
- drept en vampyr-Eldste, født... - Slutt.
Jeg ser at du har mistet din datter-
- og hvor mye det smerter deg dypt i sjelen, hvor du skjuler det.
Hun er et unikt barn. Mange slag skal kjempes-
-og tapes over henne.
- Hva mer ser du? - Et mørke.
Et som rører oss alle.
Hvis du vil beskytte henne, må du dra lenger-
- enn selv en kriger av ditt ry noen gang har dratt før.
Jeg har sett så mye krig, -
-så mye død.
Jeg orker ikke mer.
Freden du føler her er ekte.
Den trekker inn i huden og beroliger sjelen din.
Fortell meg om Den hellige verden.
Vannet er veien.
Amelia!
Jeg kaller vår sønn David.
David.
En dag kommer du til å forstå.
Jeg er så lei for det.
Lykaner! Lyd alarmen!
Lukk portene!
Nå!
Idet jeg snakket om fred fulgte krigen deg hit.
Beskytt dine egne.
Jeg må finne David.
- Vi må få deg bort herfra. - Nei. Vi ledet dem hit.
Vi kan ikke la dem dø.
Løp!
Denne veien!
Gå rundt.
Der er hun.
Din parasitt.
Bare gjør det.
Marius.
Endelig.
Til høyre!
Jeg forventet mer av deg.
Si meg hvor datteren din er.
Jeg vet ikke.
Selene, jeg vil bare ha blodet hennes.
Hun alene kan gjøre slutt på denne krigen.
Jeg lover deg at hun ikke skal drepes.
Hva er du?
Fortell ham hvor hun er, så er dette blodbadet over for godt.
Jeg vet ikke.
Løgner.
De har dratt.
Michael.
- Jeg satte deg fri. - Se på øynene.
Hvem jeg er? Vet du ikke hvem jeg er?
- Min datter. - Jeg vil ikke ha deg.
Ikke let etter meg.
Hun snakker sant.
Hun vet ikke.
Min tid er over.
De trekker tilbake.
Jeg har ikke mer tid igjen.
Vi må angripe Øst-forsamlingen nå.
Du vet hva du må gjøre.
Vannet er veien.
Selene.
Lovet være dagen-
-når det er over.
Lovet være isen-
-når den holder.
Lovet være sverdet-
-når det dreper.
Lovet være livet-
-som har levd.
Tiden er inne.
Makt.
Slik en forførende enkel ting.
Enten har du all makt, eller så har du ingenting.
Så fascinerende.
Amelia...
Vannet er veien.
Du burde bli her, David.
Dette kan være ditt hjem.
Marius er på vei øst.
Ingenting stopper ham lenger.
Og mitt folk blir angrepet av fiender på alle fronter.
Hvordan kan jeg bli her og leve...
- mens de dør? - De trenger en leder.
Porten er sikret. Sjekker området.
Savnet meg?
- Østporten er sikret. - Vestporten er sikret.
Igangsetter søk av området.
SIKKERHETSSYSTEM: AV
Tilgang gitt.
Hva har du å fortelle meg?
En massakre.
Lykanene angrep festningen Var Dohr.
Lykaner i Norden.
Nord-forsamlingen ble helt overrumplet.
- Dusinvis av vampyrer er drept. - Var Selene blant dem?
Død. Drept av Marius.
Hvor enn Selene går, så følger det trøbbel.
- Hva med David? - Jeg vet ikke.
Om bare jeg hadde ankommet før. Jeg kunne kanskje ha hjulpet.
Du har allerede hjulpet stort.
Du har gjort nettopp det jeg håpet på, og planla, hvis ikke mer.
Du ser det, informasjon er makt.
Og jeg samler makt med lidenskap.
Takk for at du ledet Marius til Nord-forsamlingen.
Din lykan-elsker-
- er vel i ekstase over sin kortvarige suksess.
Du trodde at ikke jeg visste det.
Tåpelige pike.
Soloppgang om 60 sekunder.
Lykanangrepet knuste en hel forsamling.
Å gjemme oss her øker deres fortrinn.
Vi kan ikke bringe krigen til Marius.
Burde vi gjemme oss bak disse murene...
- mens han dreper oss en etter en? - Slutt med slikt snakk, Semira.
Denne forsamlingen har vart i 15 århundrer.
- Den skal vare i 15 til. - Jeg håpet du ville vise styrke -
- selv om jeg hadde godtatt dugelighet.
Jeg tok feil.
Hva skal dette bety?
Hvis rådet er for svakt til å gripe inn, så er det min plikt å gjøre det.
Dere er ikke lenger medlemmer av rådet.
Forræderen vender tilbake.
Du er en tåpe som viser ditt ansikt her.
Du skal betale for det du har gjort.
Marius og hans hær er på vei hit nå.
- Jeg kom for å redde mitt folk. - Ditt folk?
Drep ham. Drep ham.
Du streber etter å bli din ætts beskytter, -
- samtidig som du dreper dine egne i jakten på makt.
Ikke mer.
Jeg er David, sønn av den store Eldste Amelia.
Og jeg er den ekte arving til denne forsamling.
Amelia hadde ingen sønn.
Tja, hun var forutseende nok til å vite at min påstand ville bli betvilt.
Til rådet.
Amelia.
Hans påstand er sann.
David er den siste av de fullblodige.
Irrelevant. Du er i mindretall.
Varga, din ordre står. Drep ham.
- Jeg sa: "Drep ham." - Nei.
Du sverget å tjene meg.
Jeg sverget å beskytte lederen av dette hus.
Inntrenger oppdaget.
- Sikkerhetssystem iverksatt. - Lykanene er her.
Fengsl henne til hun kan dømmes av rådet.
Sikkerhetssystem iverksatt. Inntrenger oppdaget.
- Nå får hun krigen hun ville ha. - Varga, du kan fortsatt tilgis.
Sett munnbind på henne.
Kom igjen, flytt den lastebilen.
Pass på sidene!
Kom igjen!
Hold posisjon.
- I trappa! - Bak deg!
- Trekk tilbake! - Trekk tilbake!
Bak gelenderet!
Drep dem!
- Kom! - Nå!
Løp!
Faen.
Sikt!
Fyr!
Gå i skjul fra lyset!
Løp!
Nå!
Skyt!
Umulig.
Jeg så at du døde.
Jeg er her.
Jeg kommer med hjelp.
De er for mange.
Jeg har jo drept deg.
Marius!
- Marius. - Vær så snill.
Jeg skulle ønske din far kunne sett dette.
Hans latterlige drøm om at du skulle lede oss-
-blir det som tar livet av deg.
Bommet.
Det virker.
Jeg er en av dere.
Nei! Nei!
Du drepte Michael.
Dette er alt som er igjen.
Du er familie, og du er alt jeg har igjen.
Vet du ikke hvem jeg er?
Deres leder er død.
Ta deres sårede. Dra.
Dra!
Vi kjempet vår største kamp i vår mørkeste time.
Etter århundrer med krig mellom vampyrer og lykaner-
-kan dette endelig bety fred.
Vi må nok en gang ta oss av våre sårede, -
-hedre de falne.
Våre siste to forsamlinger må finne styrke og samhold-
- så sårene kan gro og vi på nytt kan reise oss.
Min reise har ført meg tilbake der jeg begynte.
Jeg var utstøtt. Nå er jeg en av tre valgte Eldste.
Fra ettersøkt til den høyeste ære.
Jeg har levd i 1000 år.
Kanskje jeg lever i 1000 til.
Eller kanskje jeg dør i morgen.
Men jeg frykter ikke lenger Døden for jeg har allerede møtt ham.
Jeg er gjenfødt-
- og mine øyne har sett Den hellige verden-
-og håpet om det som skal komme.
Det finnes ingen begynnelse.
Det finnes ingen slutt.
Alt som finnes er å bli.
Undertekst oversatt av: Lise McKay