Du ser bara desperat ut när du stajlar så där.
Ja: "Titta på mig, jag kan göra en flip."
Patetiskt.
-Ja. -Daniel, det där var ascoolt!
Nicole.
Hörru, Daniel. Nicole har gått, va?
Jag ville prata med henne.
NICOLE: EN SIMTUR? VI SES VID PIREN OM 5.
Det är underbart här.
Karlavagnen.
Den är min favorit.
-Känner du till den? -Nej.
Jag fick D i astronomi.
Man ser dig aldrig med nån.
Har du flickvän på annan ort, eller?
Daniel? Daniel?
Jag vill att du ska känna det här!
Det här har du att vänta.
Herregud!
Daniel, är du okej?
Herregud.
Han är nån sorts monster!
Nummer tre är död.
Är du oskadd?
Ja.
Såg nån annan vad som hände?
Du ska inte behålla sån här skit. Det sinkar oss bara.
FRIIDROTTSSÄSONGEN ÄR ÖVER
Så där, kom igen nu.
Daniel.
FLORIDA SOLSKENSDELSTATEN
Det är det här jag avskyr mest, flykten.
Men det är det enda i mitt liv som är äkta.
Resten är en lögn.
Till och med Henri.
Folk tror att han är min far.
Det är han inte.
Han är en krigare från min planet som har i uppdrag att hålla mig vid liv.
Jag minns inte min far.
Det enda som blev kvar åt mig var nån sorts låda.
Henri ska ge mig den när tiden är rätt.
Jag fick mitt första ärr när jag var nio år,
nära gränsen mot Mexiko.
Det väckte mig ur min sömn.
Det var första tecknet på att mogadorianerna
hade hittat oss här på jorden.
Det andra ärret fick jag när jag var 12.
Jag var i Colorado, mitt uppe i en stavningstävling.
Så fort jag kände det visste jag att Nummer två var död.
Igår kväll fick jag mitt tredje ärr.
Jag var bara ett barn när mogadorianerna invaderade min planet, Lorien.
Nio av oss barn lyckades fly.
Vi var begåvade och ämnade att som vuxna skydda vårt folk.
Den chansen fick vi aldrig.
Alla dödades.
Vi är de sista i vårt slag.
Tre av oss är borta. Döda.
De jagar oss en efter en, i ordningsföljd.
Jag vet att det är min tur nu.
Jag är Nummer fyra.
Okej, så...
Daniel kommer inte till skolan resten av terminen.
Visst. Detsamma.
Din nya identitet.
Och håll dig i skymundan den här gången.
Ingen skola, inga lag, inget.
John Smith. Så originellt.
Jag vill inte vara originell. Jag vill vara osynlig.
Den här gången var det annorlunda.
Jag fick inte bara ett ärr.
Jag... Jag såg Nummer tre.
Jag kände kniven, jag kände när han dog. Det gjorde vi alla.
De andra.
Vi bör ge oss av.
Mogadorianerna kanske redan har spårat vår doft.
Vi ska till Paradise. Jag har affärer att uträtta.
VÄLKOMMEN TILL PARADISE
UTMÄTNING TILL SALU
Det är Bernie Kosar.
Han spelade football.
-Ja, han spelade för Cleveland. -Bra att veta.
-Nästa gång väljer jag ställe. -Ja.
Det var allt. Jag går till sängs.
Vänta.
Jag behöver en ny bild.
Vi måste radera allt som hamnar på nätet.
Säg "Paradise".
Skit också.
Det är därför du måste vara osynlig.
Gå tillbaka in.
John.
Kom igen. Vi går in igen.
Liten för att vara mogadorian, eller hur?
Han tillhör säkert nån.
Han har inget halsband.
Nånstans finns det nån som måste sakna dig, va?
Kom igen.
Fler öron och ögon som bevakar huset?
Jag behöver nån att prata med.
Prata med mig.
Okej, behåll hunden.
Vad ska han heta?
Vad tror du om Bernie Kosar?
PARADISE VALLEY NYHETER
STÅLVERKSARBETARE MALCOLM SPELLMAN SAKNAS FORTFARANDE
-Varför är du uppe? -Jag har ändrat mig.
Om vadå?
Du är jättekul sällskap,
men jag kan inte vara fången. Jag måste gå till skolan.
Nej, för riskabelt.
Nummer tre var undangömd när de tog honom.
Det räddade honom inte.
Det är säkrare om jag smälter in.
Jag lovar att hålla låg profil.
Även om du får gå, vilket du inte får,
så kan du inte bara dyka upp i skolan...
Du är inte den enda som kan förfalska dokument.
Har du...
Ransoner för fem dagar, extrakläder, GPS, pengar.
-Vad heter du? -John Smith.
-Var kommer du ifrån? -Toronto.
Lite brun för att vara Toronto-bo.
Santa Fe, New Mexico.
Jag vet vad som gäller.
Ta med den här. Jag ringer varje timme.
Svarar du inte vet jag att nåt är fel.
-Varje timme? -Annars blir det hemundervisning.
Med mig som lärare.
Okej.
Du, John. Var inte korkad. Ligg lågt.
Jag vet hur man smälter in.
STOLTHET KARAKTÄR DISCIPLIN
Då så. Sätt dig ner.
Jag ska skriva ut ditt schema. Strax tillbaka.
Visst, hon är stjärnfotograf,
men det är inte rättvist.
Hon använder upp allt material.
Emory, kom igen. "Främlingar i Paradise."
Hon är ju påhittig.
Bilderna på webbsidan är totalt opassande.
Mr Behrman, säg till om ni vill behålla fotona.
Behålla dem? De finns ju redan på nätet!
Det är olagligt att ladda upp sånt utan tillåtelse.
VAD INNEBÄR GENI
Gör nåt åt det.
Mr Behrman, ursäkta oss ett ögonblick.
REKTOR SIMMS
Sarah, det här är inte likt dig.
Är nåt på tok?
-Allt är fint. -Sarah?
-Ärligt. -Sätt dig.
Du kan inte låta dig nedslås av några få negativa elever.
Jag vill inte att du isolerar dig från resten av skolan.
-Du borde njuta av det här året. -Okej, jag ska försöka.
-Bra. -Kan jag få tillbaka kameran?
Inga fler foton på webbsidan utan tillstånd.
Okej.
Här har vi schemat.
Ditt klassrum är mattesalen. Det ligger i B, rum sju...
Sarah!
Kan du visa vår vän till hans skåp?
Han kommer från Santa Fe.
Lystring, jobbmässan börjar imorgon.
Vad använder du för kamera?
Tjuvlyssnar du? Då blir man inte populär.
-Kolla där. -Vadå?
Säg det till rektorn som har ett akvarium till kontor.
Det var svårt att undvika.
Ledsen. Hela det här stället är som ett akvarium.
Jaha... Rum sju är här i korridoren,
och ditt skåp är där.
Lycka till...
John...
...Smith.
Okej. Du vill inte säga vad du heter.
Det är lugnt.
Så heter jag. John Smith.
Kolla där.
Okej.
Läget? Är du ny?
Mark James.
Det här är Kevin, Jackson, Tyler och Max.
-Hej, läget? -John.
Kul att träffas. Varifrån kommer du?
-Santa Fe. -New Mexico.
Spelade du nåt där?
-Football? -Ja.
-Nej. -Nåt annat?
Baseboll? Fotboll? Pingis?
Nix.
Nähä. Ingen fara. Det är lugnt.
Det behövs alltid folk på läktaren.
Du, säg bara till om du behöver nåt.
-Vi hjälper dig. -Det ska jag komma ihåg.
Kul att snacka med dig.
Har man sett!
Se dig för.
Ledsen, Sam.
Nolla!
Vänta, pucko.
Tack.
Underbar kliché.
Homecoming-kungen kontra labbnörden.
Det blir bara bättre och bättre.
-Den där Mark, han... -Är snart irrelevant.
Det här är det tredje av hans livs bästa fyra år.
Hon bara:
"Solen snurrar inte runt jorden."
Jag bara: "Visst."
Hörru, Spock!
-Fullträff! -Varning! UFO, broder!
Det där kändes.
Ligg kvar bara.
Han kommer att grina. Mamma kommer!
-Rakt i ansiktet. -Är du okej?
-Skithögar. -Hörru, nya snubben! Lite hjälp?
Herregud!
Jag är okej. Undan.
Kom igen!
-Är du okej? -Nej.
Vilken kastarm du har.
Ja. Vem hade kunnat tro det?
Så... vad är det för UFO-grej?
Det är din första dag,
men förr eller senare listar du ut det.
Listar ut vad?
Jag är definitivt inte killen du vill hänga med.
FRÄMLINGAR I PARADISE
VECKANS TITT
FOTO HITTAS INTE
Osynlig.
Du hörde väl när jag sa det?
Jo. Jag minns att du var där.
Nummer fyra dog inte här.
Låt oss utan att drabbas av panik inse vår tids verklighet
och det faktum att atombomber en dag kan släppas över våra städer.
Vi bör förbereda oss för överlevnad
genom att förstå vapnet som hotar oss.
Ja.
Hur går det för dig?
-Bra, tack. -Det låter bra.
Du och Spock är tydligen tjenis.
Är du lite svag för muppar?
Vem pratar?
Usch.
Det är verkligen rart. Du är en bedårande ung man.
Men det är irriterande, så lägg ner, okej?
-Okej. -Bra. Jättebra.
När jag ändå är här ska du få ett litet tips.
Hitta din plats snabbt. Nu kollar vi på filmen, okej?
Jisses. Du är ju dyngsur.
Herregud.
VARNING
John, upp med dig. Kom igen, vi måste gå.
-John. -Mina händer. Vad...
-Henri. Mina händer brann! -John...
-Lugn och se på mig. -Vad händer?
Det kallas för arv där hemma.
Ni nio är de enda som har dem.
-Arv? -Just det.
Dina föräldrar var medlemmar av Loriens garde.
Du har ärvt deras förmågor, deras gåvor.
-Gåvor? -Just det.
Händerna lyste som signalljus, är det en gåva?
Varje arv har sin funktion.
Kommer... Kommer det att bli mer?
Genom andning och fokus
lär du dig kontrollera dem.
Okej. Okej.
Precis som du gör nu.
Okej?
Hur känns händerna nu?
-Bättre. -Bra.
Vad händer nu?
Nu?
Vi väntar. Du ska växa dig starkare och snabbare.
Du måste vara försiktig.
Du måste fokusera tankarna, lära dig kontroll.
Klarar du det kan du gå till skolan.
Vi får inte väcka misstankar. Jag har affärer här.
Din kraft skulle väcka uppmärksamhet.
Håll dig i styr, förstått?
Har jag krafter som jag inte tillåts använda?
Precis.
Lite väl tidigt för Thanksgiving.
Kort eller kontant?
Så här laddas den...
KOM IN VI HAR ÖPPET
"Främlingar i Paradise"?
Jag vet. Lite pretentiöst.
Det var inte det jag tänkte säga.
Jag behövde ett namn till webbsidan och där var det.
De skulle ha döpt stan till "Ironic".
Ironic, Ohio? Inte illa.
Vad är det med dig? Du ser annorlunda ut.
Sarah, kom hit! Jag har en ny cykel!
Okej, jag kommer nästa vecka.
-Håll den här ett tag. -Okej.
Vad de är söta.
Jag menar allvar.
Dina foton...
Jag måste sitta barnvakt för filmpengar,
och där är två av mina offer.
Jo, jag...
Jag försöker ge dig en komplimang, men...
...det går inget vidare.
Jaha.
Tack.
Jag vet inte, jag ser helt enkelt bättre genom den här.
Det är min egen skitsnack-detektor.
Kom igen nu!
Ursäkta. Har du glömt nåt?
Du hade två saker att göra. Låsa och släcka.
-Är det Sams pappa? -Styvpappa.
Det är alltid samma visa med dig!
Här är det.
Bor du här?
Ja, jag växte upp här.
-Det är bara ett hus. -Jag vet.
Är du hungrig?
Så ni har nyligen flyttat hit från Santa Fe?
-Smith, va? -Ja.
-Och din far är författare? -Det stämmer.
I den här stan vet tydligen alla allt.
Ja, skvaller sprider sig som ebola.
-Frågeleken! -Förlåt, jag är den skyldige.
-Allihop, överlämna dem. -Varsågod.
Allt elektroniskt. Seså, Sarah. Tack.
HENRI MISSADE SAMTAL (3)
Överlämna dem.
-Och du. -Mamma?
-Han får tillbaka den efter maten. -Du får den efter maten.
-Tack, John. Det gick ju bra. -Okej.
Santa Fe är väl rätt hippt? Håller du på att dö av tristess här?
Nej då, inte nu när det är dags för vårkarneval!
Det är kul, du borde komma med dina föräldrar.
Det är bara jag och pappa.
Var är din mamma?
-Min... -Mamma.
Det gör inget.
Pappa och mamma gifte sig aldrig.
Kolla in karnevalen.
Sarah ska plåta för tidningen.
-Billig arbetskraft. -Det är inte därför.
Hon är en begåvad fotograf.
Frågeleken!
Okej, vi leker om du inte gapar.
Det är vår middagstradition.
Annars pratar vi aldrig om roliga saker.
Sämsta rådet du nånsin fått?
"Dra här."
Lägg av!
Vad vidrigt. Okej...
"Dina föräldrar märker inte att du är borta."
Det funkade med dig. Det var så hon kom till.
-Sluta. -Gode gud.
-Vadå? -Okej, Sarah, din tur.
När mamma sa att brun-utan-sol ser naturligt ut.
-Hon var orange. -Som en trafikkon.
När det var skolfoto.
Du kan väl hämta bilden?
-Den har vi kvar! -Du kommer att...
Varför ska ni visa den?
Jag skulle inte ha sagt nåt.
Jag rev nog sönder dem.
Jag ber om ursäkt.
För vad?
Mina föräldrar.
De försöker vara så coola.
De verkar stolta över dig.
De försöker redan övertala mig
att gå på community college i Dayton.
De vill helst att jag stannar här
och blir bröllopsfotograf.
Vad vill du göra?
Det är favoritkameran.
Den har en massa ljusläckor
som ger en jätteintressant effekt.
Jag ska visa dig.
Ser du den där?
Det var det jag menade.
Vad är det här?
Den är privat, faktiskt.
Otroligt.
-Vadå? -Du...
Du får titta på alla andra
och fota oss, men... vi får inte se dig?
TURKIET SYRIEN OCH LIBANON
Okej. Nu räcker det.
Du verkar vilja fly.
Det blir skönt att komma härifrån.
Jag har bott på många ställen.
Skippa "borta bra men hemma bäst"-talet.
Det har jag hört.
Nej, nej.
Man kan resa runt och uppleva saker.
Men en plats blir aldrig bättre än människorna som bor där.
Jag...
Jag tycker att det här är ett hyfsat ställe.
Bernie, din korkade hund.
-Är han din? -Ja. Jag måste gå.
Hörru.
Vänta lite.
Din tur.
Tack.
Allt är bra.
Du gjorde visst intryck på lektionen igår.
Ficklampa. Det var ett fånigt skämt.
-Men lektionen... -Urtrist?
-Ja. -Ja.
Det angår mig inte, men du borde ligga lågt.
-Vad menar du? -Alla vet det.
Mark James och hans miffon är ute efter dig.
Sarah kanske verkar som en av oss...
...men hon tillhör dem.
Gillar han Sarah?
Mer än så. Ingen får komma i närheten.
De var stans...
Loser!
Gud.
-Det suger att vara du! -Allvarligt.
Vill du ha en servett? Hämta städhjälp!
Vem är den skyldige?
Vilken loser.
Låt mig vara ifred!
Hade du trevligt igår kväll, John?
Du förstår, i football
behöver quarterbacken vissa saker.
Snabbhet, styrka...
Men mest av allt behövs intuition,
så att man vet när det går åt skogen.
Jag borde ha lyssnat på den när vi sågs första gången.
Så där ja, John.
Duktig pojke.
Du kanske har lite intuition, du också.
-Ashäftigt. -Såg du?
Jag rotade bland hittegodsen.
-Ingen tappar nåt coolt. -Skojar du?
Alternativet är en Hannah Montana-tröja.
Du kom lindrigt undan.
Så...
-Vem är på fotot? -Pappa.
Min riktiga.
MAN FRÅN TRAKTEN FÖRSVINNER SON HÄVDAR UFO-BORTFÖRANDE
Var togs det?
Mexiko. Yucatán.
Vi åkte dit varje år och letade bevis för forntida astronauter.
Forntida astronauter?
Ja. UFO:n och sån skit.
Rena dårskapen.
Han kallade sig för antropolog.
Egentligen var han förman på stålverket.
PARADISE STÅLVERK I OHIO STÄNGS
EFTER 102 ÅRS VERKSAMHET
Han väntade på utomjordingar.
Jag såg honom som ett geni. Jag var väl tvungen.
Ingen vill erkänna att deras pappa är en dåre.
FRAMGÅNG?
Sam.
PARADISE STÅLVERK
Malcolm, vad sysslade du med här?
SARAH: SKA VI SES IKVÄLL PÅ TIVOLIT???
PARADISE VÅRSKRIKET
Jimmy, Vince, ta det lugnt!
-Hej, Sarah. -Hej!
Mark James har avfyrat ett varningsskott om dig.
När man lär känna nån dumpar man väl inte allt på dem?
Alla sina misstag och hemligheter?
Mark och jag,
vi förändrades.
Jag började med fotografi
medan han ville ha mig som sin egen privata cheerleader.
Han tyckte att jag blev högfärdig.
När vi gjorde slut sa han det till alla.
Att jag var en total bitch. Och alla lyssnade.
Alla mina... "vänner".
Jag är ledsen.
Inte jag. Alltså, jag var det...
Men... Jag vet inte,
jag ser det liksom som en gåva
att jag kom ifrån allt det där.
Så...
...vad är det häftigaste man kan göra?
Du skämtar väl? Det här...
Var inte rädd.
SPÖKSKRINDAN PARADISE
Rädda er.
Förra året blev hon uppsprättad och styckad...
Skithäftigt.
Herregud.
Helvetesporten.
Avstigning för samtliga.
DU STÅR PÅ TUR
Vilken produktion.
Småstad.
Okej, det där sista skrämde mig.
Vad är det där?
Nej! Släpp honom!
Sluta!
Hallå?
Var det äkta? Är du okej?
Släpp mig! Sluta! Låt honom vara!
-Nej! -Lugna dig.
-Herregud. Rör mig inte! -Sarah, kom här!
-Idiot! Det var du! -Lugna dig!
-Släpp mig. -Du kan dra, okej?
-Släpp mig! -Jag ska.
Sarah!
Var är hon?
Det bränns!
Släpp mig! Det gör ont!
Hon är vid Shepherd Falls! Släpp mig. Vad är det där?
-Var är John? -Jag fattar inte vad som hänt med oss.
-Det gör jag inte. -Så du ber din vän
att släpa hit mig genom skogen,
istället för att be mig som en normal människa!
Du behöver inte säga att jag är en skitstövel.
Men du är ett problem för mig, Sarah.
Det får du lov att komma över.
-Vänta, Sara. -Lägg av!
Är du okej?
Jag hoppas du kan kasta med vänsterhanden.
Nej, John, sluta!
John. John, stanna. Vänta.
Jag ville bara inte att du skulle bryta hans arm.
Det är jag. Jag skulle inte ha tappat kontrollen.
Hörru.
Kan du följa mig hem?
Du borde se över det där.
Det ska jag.
Jag...
Vi borde prata.
Jag vet. Det är vansinnigt.
Mark är galen.
Och det här är vårt sista år.
Vem vet var man är om tre månader?
Precis.
Vem vet?
Så jag antar att vi...
...ses när vi ses?
Ja.
Okej.
Din hand är så varm.
Du är allt jag tänker på.
Och du är allt jag tänker på.
Var kom du ifrån?
Okej, mamma! Jag fattar!
-Jag... -Ja, jag borde gå.
Hejdå.
SAM: JAG SÅG VAD DU GJORDE I SKOGEN.
MÅSTE PRATA IKVÄLL HOS MIG. 371 ARDEN ST.
John! Här inne.
Vad är du?
Du kastade runt football-spelarna som om de inte vägde nåt.
Och det där med handen, det är inte mänskligt.
Så jag undrar, vad är du?
Måste jag hota dig?
För jag har foton i min mobil
som skulle väcka frågor.
-Ge mig den. -Nej.
Du vet att jag kan skada dig.
Ha så skoj.
Hela min barndom...
...har varit som ett avsnitt ur Arkiv X.
Vet du hur det är att känna nåt...
...så starkt...
...att man dagligen intalar sig
att ens pappa ska komma och ta en ifrån det här skithålet?
Och att allt vi trodde på var sant.
Och att vi inte var galna.
Snälla.
Din pappa hade rätt.
Va?
Han hade rätt.
Om forntida astronauter...
...liv på andra planeter...
...alltihop.
Ja! Jag visste att han inte bara kunde lämna oss!
De hittade hans bil nära mexikanska gränsen.
Han bara försvann.
-De kanske tog honom. -Sam...
Visste han att du var här skulle han komma.
-Du får inte berätta för nån. -Nej, det är klart.
Nej, nej. Du måste lova. Ingen vet nåt.
Det finns andra från samma ställe som söker mig.
Jag är inte säker.
Sam! Jag vet att du är där. In i huset med dig, nu!
Gå när jag har kommit in.
Sam?
Jag lovar.
Ja!
Seså.
Hej, din galning.
-Hej, min pojk. -Hej, varför...?
Hej, pappa.
Enligt sheriff James skadades några pojkar igår kväll.
Ett par stycken hamnade på sjukhus.
-Sa du att de var fyra? -Just det.
-Från football-laget? -Det stämmer.
Men ingen av dem pratar. Inte ens min son Mark.
-Är Mark din son? -Just det.
Det var hans kastarm som skadades.
Han sa att du var där.
Nej. Jag var faktiskt med en tjej,
så jag märkte inget.
Sarah Hart?
Ingen vill vara den första att berätta vad som hände.
Men tids nog gör nån det.
Du har säkert rätt. Tack, sheriffen.
Vi hör av oss om vi hör nåt.
-Fyra stycken? -Ja.
Var det svårt?
Lätt som en plätt.
Bra. Alltså börjar du lära dig.
-Gå upp och packa. -På grund av igår?
Jag gillar inte när folk ställer frågor.
Och det här lär väcka ett antal.
"De finns ibland oss." Fler dårar som "vet sanningen"?
Förutom att det här gäller dig.
En av ungdomarna måste ha filmat dig.
Fan också.
-Han är ett monster! -Jag kommer inte åt den.
Vi får åka dit och fixa det.
Om mogadorianerna ser det är det kört.
Packa dina grejer. Vi åker.
Jag tänker inte åka.
Ursäkta, vad sa du?
Jag tänker inte åka.
Okej, om du vill välja nästa ställe...
Det är inte min strid, det har det aldrig varit!
Jag minns ingen värld före den här.
Vänta lite. Gäller det här en tjej?
Gå upp och hämta dina grejer.
-Du är inte min far. -Nej, för han är död.
Han dog för dig. Vet du vad?
Du anar inte hur många som gjort uppoffringar så att du kan leva!
Inte för att du ska komma hit
och förälska dig som en riktig pojke!
Jag tänker inte åka.
John. John!
Jag åker inte!
Just det, jag kan göra så nu.
John!
Nu släpper jag, okej?
-Okej? -Okej.
På vår planet...
Säg varför de vill döda mig.
Mogadorianerna bildar inga kolonier, de decimerar. Sen går de vidare.
Och nu har de flyttat hit.
Ett fåtal krafter kan stoppa dem.
Du och de andra fem kan det.
Ni räddades för ett högre syfte.
Jag låter dig inte kasta bort det för en flicka.
Hon är inte vilken flicka som helst.
Jag föreställer mig att jag lämnar henne...
...men jag kan det inte.
Jag vet inte varför.
Vi älskar inte som människorna. För oss är det för evigt.
Man glömmer aldrig.
Om hon är den för dig, får du inte låta dem vinna.
Då kan du aldrig förlåta dig själv.
Nu måste vi iväg.
Jag fixar webbsidan ikväll och köper dig en dag.
En dag? För att ta farväl?
Det är mer än vi andra fick.
DE FINNS IBLAND OSS!!!
Han är ett monster!
Henri, jag går till Sarah.
Henri?
Henri? Hallå? Henri?
Nej, men kom hit så berättar jag hur du hittar honom.
Vem är du? Var är Henri?
417 Willard Court, Warsaw, Indiana.
Kom igen.
Jag behöver din hjälp.
Så ni... ni brukar inte...
-Föra bort folk? -Ja.
Nej.
Men de andra, de som jagar dig...
...de gör det?
SARAH MOBIL AVBRYT
Där är det.
Tack.
-Har du ett gevär? -Jag stal det från Ed.
Det kan behövas. Kom igen.
-Nej. -Jag kom ju för att hjälpa dig.
Det har du gjort. Åk hem nu.
DE-FINNS-IBLAND-OSS.COM
-Vad gör du? -Jag tänker inte dra.
Tänk om de tog min pappa?
Herrejävlar!
Men nu låste du ordentligt.
-Okej. Ny plan. -Ja.
Följ honom och sms:a om han kommer tillbaka, okej?
Uppfattat. Jag är på väg.
BONDE FRÅN TRAKTEN FÖRSVUNNEN
Henri.
-Är du okej? -Du ska inte vara här.
-Vad hände? -Det var mogadorianerna.
Vi måste gå. De kommer.
Alla står stilla, annars skjuter jag grabben.
Jag gör det! Upp med händerna!
Bra att du var beväpnad.
Du är Malcolms pojke.
-Tänd ljuset. -Håll käften! Upp med händerna!
Du! Du är killen i videon på vår webbsida.
-Den de jagar. -Den vilka jagar?
-Vad menar han? -Mogadorianerna har varit här.
-Det är en fälla. -Ja.
De snubbarna, vad de än är för några, de har planer, fattar du?
-John... -Jag är killen som konspirerar.
Alla skiter i vad jag säger. Men det här är äkta!
John. Det är dags att åka.
De trivs här på jorden.
De tänker ta över hela skiten!
John! Nu!
Alla dör om vi inte gör som de säger.
Vi måste gå! Nu!
John. John! John, nej!
John, gå!
-Nu! -Gå!
Starta bilen. Ta oss härifrån!
-Jag hittar inte nycklarna! -Vadå?
-Jag hittar inte nycklarna! -Kom igen!
Vad väntar vi på?
-Nycklarna är borta. -John, starta motorn.
-Va? -Du klarar det. Starta bilen.
-Kom igen. -Starta bilen.
Kom igen! Han kommer!
Starta bilen! Använd din magiska kraft!
Kom igen! Det är kört!
Herregud!
Kom igen! Kör!
Ta den här.
Malcolm använde den för att spåra de andra.
Vänta lite. Så pappa...
Han hjälpte oss.
Han skulle föra oss samman.
Du måste hitta de andra.
Tillsammans är ni mäktigare.
Jag klarar det inte utan dig.
Jo, det gör du.
Du anar inte vad du förmår.
Henri.
Låt mig prata.
Okej. Jag ringde er som ni sa.
Det är inte mitt fel att de...
Vi gjorde vår del.
Är vi fortfarande överens?
Det här med nya världsordningen?
Spåraren.
-Var är den? -Okej.
Han hade bara en kniv och en sten.
Och den la jag...
Alltså, den låg där borta.
"Alltså, den låg där borta."
Men nu är den inte där.
Jag känner vittring.
Nummer fyra är väldigt nära.
Serietidningar för barn.
Där jag kommer ifrån måste man arbeta.
Jag lovar att arbeta hårt.
Nonchalansen så många av er har inför praktiska göromål,
den är... förtjusande.
Jag tycker att vi ska ha lite skoj.
Prylar. Ni kallar dem "grabbleksaker".
Jag har en pryl. Vill du leka med den?
Nej, nej. Jag...
Den vill leka med dig!
Jag vill prata med dig.
Vet du var jag kan hitta din vän?
Han är inte den du tror.
Ursäkta?
Polisen har genomsökt ett hem tillhörande två misstänkta.
De beslagtog datorer och andra suspekta objekt.
De misstänkta har efterlysts, och alla som...
Vi måste sticka härifrån.
De sa nåt på nyheterna.
Polisen tror att du och Henri är brottslingar eller terrorister.
SARAH: VEM ÄR DU??
Vi åker tillbaka.
Jag står utanför ett hem i Warsaw
där två män som skötte en paranormal webbsida
nyligen hittades lemlästade.
Polisen är förtegen om ledtrådar
och om orsaken till dessa brutala mord.
Polisen har ännu inga misstänkta.
POLISAVSPÄRRNING TILLTRÄDE FÖRBJUDET
-Jag har en sån! -Va?
En sån där. Jag tog den från pappas grejer.
-Du måste hämta den. -Visst.
Släpp av mig vid Linndale. Sarah är i ett hus där.
-Sen ringer jag. -Vad händer sen?
Då får jag stenen och du åker hem.
-Det är han. -John?
-Såg ni? -Vad gör han här?
Ja, han är här.
Det är han!
Kom igen.
Det här liknar inte ditt umgänge.
Jag vet inte riktigt var jag hör hemma just nu.
-Du... -John Smith?
Vilken idiot jag är.
De säger att din pappa är nån sorts terrorist.
Han är ingen terrorist.
Berätta sanningen.
Vem är du?
Han är där uppe.
Flytta på er, allihop.
Du svarade mig inte.
Jag kom för att ta farväl.
-John, vänta! Vad är du... -Rör dig inte!
-Nej, John! -Sarah!
Hur...
-Sätt fart! -Kom igen.
Störthäftigt!
Det du gjorde är inte möjligt.
Den jag är...
...kan du se här. Jag tog dem åt dig.
Vänta. Följ med mig. Snälla.
Nån aning om var de är?
Jag tror jag vet vart hon skulle gå.
-Vilka i helvete är de? -Stora jävla linjebackar?
Herrejävlar...
Nej, nej, nej!
Pappa!
Den här leder oss till Nummer fyra.
En alkoholstinn ung man som du...
...frisk och välgödd.
Du ser säkert mycket på tv, inte sant?
Gör du det?
-Ja. -Ja.
I den här situationen tänker du säkert:
"Jag kanske kan bli dagens hjälte."
Men jag säger... gör inte det.
Okej?
Berätta nu, var finns pojken?
De är jättefina.
Kan du visa mig?
-Nej! -In med dig!
Släpp mig! Släpp mig!
Omringa skolan.
Stäng av strömmen.
Släpp mig!
-Hallå? -Var är du?
Jag är på skolan.
Du måste genast därifrån.
Vad händer?
Ditt trick med bilen finns redan på YouTube.
Är de inte där än, så kommer de snart.
Kom.
Säg inte att det inte är min strid.
Pappa visste nog att de var på väg, och därför tog de honom.
Och så har jag också din hund.
Jag är på väg.
Vi ses framför skolan.
Du måste därifrån nu.
John?
John!
Kom igen.
Släpp mig!
Herregud!
Sarah! Om du är där inne-spring!
Spring!
Släpp mig!
Hör på. Jag låter dem inte göra dig illa.
Förstår du? Kom nu.
Det är bäst om du håller hjältefasonerna från nätet.
Vem är du?
Nummer sex. Var är din beskyddare?
Död.
Min också. Mogadorianerna tog henne för fyra månader sen.
-Vi har följt dem. -Följt dem?
Ja. Tur för dig, jag räddade dig.
Du borde ta hand om dig själv.
Mogadorianerna spärrar alla utgångar.
Vi måste slåss för att ta oss ut.
-Är du med? -Ja.
En tunnel under skolan leder till arenan.
Jaha, du har fått vänner. Så trevligt.
Kom igen.
Har du några andra arv som jag bör känna till?
Det visar sig.
Skit också.
Skit!
Försiktigt, de kan se oss.
Och du behöver all din energi.
-Vad var det? -De kommer.
Sam, vad gör du?
Såg ni vad som flög ut ur lastbilen?
Och din hund bytte skepnad till en av dem.
Jag trodde han skulle äta upp mig. Här är stenen.
Hej! Jag heter Sam. Vad heter du?
Jane Doe.
Coolt.
Är du också ett nummer?
-Vem är den där idioten? -Sam, fokusera.
Vad flög ut ur lastbilen?
Kom igen! Spring!
Sam. Kom nu! Spring!
Kom igen, då!
Kom igen!
-Slå mig! -Va?
Med din lumen. Jag behöver laddas.
Slå mig!
Red Bull är för veklingar.
Han dödade Henri. Jag vill ta honom.
Fyra!
Du är händig.
-Tack. -Inga problem.
-Min hund, han bara... -Ja, han är en chimaira.
Han följde med dig från Lorien.
Nån måste ju skydda dig.
Tog du med ett gevär? Allvarligt?
-Vadå? Det kan behövas. -Hitåt.
Spring!
-Ta henne till tunneln! -Kom!
Fy satingen!
Jag spelar mycket Xbox.
Nummer fyra, du lär ha nåt som jag behöver.
Tack för att du gör det så lätt för mig.
Föreställ dig hur lätt vi kan göra slut på resten av planeten.
Det är fantastiskt!
Snart har jag röjt er alla ur vägen.
Slappna bara av.
Du kan inte hindra det som ska ske. Det har du aldrig kunnat.
Du anar...
...inte...
...vad jag förmår.
John.
Brandsäker?
Jag sa ju att du skulle få se.
Okej, ge mig den. Seså.
Tack.
Vilken besvikelse. Ingen spårningsanordning?
Jo, det var det.
-Kände du det också? -Ja.
-Vi vet vart vi måste gå. -Vi kan hitta de andra.
Här.
Tack.
Hoppas att du inte får problem.
Nej då.
Bevismaterial försvinner titt som tätt.
Pappa märker inget.
-Åk västerut nu. -Varför då?
För att jag sa till pappa att ni skulle österut.
Sex, Sam följer med oss.
Va?
Glöm det.
Han är en av oss nu. Vi måste hitta hans pappa.
Om du sinkar oss skjuter jag dig.
Jag tror dig. Kan vi åka nu?
Jag skulle inte ge mig av om det inte var...
-Säkrare. -Ja.
Jag vet.
Jag är ledsen för det som hände Henri.
Jag med.
Jag kommer att hitta dig igen.
Jag är nog kvar här.
Det är människorna som gör stället.
-Eller hur? -Ja.
Henri varnade mig för att vi bara faller för en person.
Nånsin?
Nånsin.
Det här är första staden jag lämnat utan Henri,
men också den första jag har skäl att återvända till.
Henri hade rätt, vi är starkare tillsammans.
Så vi ska hitta de andra.
Min planet heter Lorien, men jorden är mitt hem nu.
En plats lika god som någon annan i universum.
Och så ska det förbli.