Alle har en skytsengel.
En der passer på os.
Vi ved ikke, hvilken form de indtager.
Den ene dag er det en gammel mand.
Den næste er det en lille pige.
Men lad ikke skinnet bedrage.
De kan være drabelige som en drage.
Men de er her ikke for at kæmpe vores kampe.
De hvisker til os fra hjertet, at det er os selv.
Vi bestemmer selv over de verdener, vi skaber.
Nej! Nej!
Nej.
TESTAMENTE
Jeg testamenterer mit jordiske gods til mine to døtre.
Vi kan fornægte, at vores engle eksisterer.
Overbevise os selv om, at de ikke findes.
Men de dukker alligevel op.
De mærkeligste steder. På de mærkeligste tidspunkter.
De taler igennem skikkelser i enhver tænkelig form.
Om nødvendigt råber de igennem dæmoner.
De udfordrer os. Gør os klar til kamp.
LENNOX SINDSSYGEHOSPITAL
Kvinde. 20 år.
VOLDELIG UTILPASSET
- Er du faderen? - Stedfaderen.
Nå ja, vi talte sammen i telefonen.
Okay, følg med. Vi følger hende ind i teatersalen.
Dr. Gorski kigger på hende. Hun tjekker alle de nye piger.
Bare rolig, far. Jeg har alt under kontrol her.
Okay? Følg med.
Her er det, vi kalder teatret.
Løgner!
Piger! Ja, tag jer af det.
Piger! Opfør jer ordentligt!
Lynn!
Amy!
Sæt jer ned!
Nå, men pigerne bruger salen, når de vil være sociale.
Dr. Gorski hjælper dem med at bearbejde deres traumer.
Polsk terapi.
Det er skægt at se dem genopleve, hvem der rørte eller slog dem.
Dr. Gorski hævder, at det hjælper dem.
Men det betyder ikke noget for dig, for når vi har afregnet -
- er hun færdig med den slags.
- Godt. - Så er hun i paradis.
Og så er alle dine bekymringer ovre.
Vi aftalte godt nok 1400 i telefonen...
Jeg løber en stor risiko, så det bliver altså 2000.
Vi havde sgu da en aftale.
Hør her, farmand. Det er dit eget valg.
Du kan tydeligvis klare dig selv.
Jeg ved ikke, hvad du har gjort ved hende, og jeg er også ligeglad.
Men hvad vil du sige til politiet? De vil nok gerne høre version.
- Ja. - Okay.
Jeg tænder for musikken.
I er i sikkerhed. Her er trygt.
Slap af. Og giv slip.
Jeg har ingen læge blandt personalet, der foretager hvide snit.
Men vi får en på besøg om fem dage.
Jeg forfalsker bare hendes underskrift.
Det er det, vi har talt om. Du kontrollerer den her verden.
Politiet tror, at moderens død gjorde hende skør. Sandheden er mere broget.
Giv slip på smerten. Giv slip på lidelsen.
Giv slip på skyldfølelsen.
Det du forestiller dig nu... Den verden du kontrollerer...
Det sted er lige så ægte som smerten.
Hun må ikke huske noget.
Bare rolig. Hun vil ikke engang kunne huske sit navn.
TVÆRSNIT AF LOBOTOMI
Stop! Fjern den tingest!
Fjern den!
Og sluk den elendige musik!
Fjern remmene. Også om anklerne.
Hurtigt.
Er der noget galt, Sweet Pea?
Det her er en joke, ikke?
Meningen med det her er at gøre folk liderlige.
Jeg forstår nummeret med den sexede skolepige.
Jeg forstår endda det med den hjælpeløse patient.
Men en grøntsag med det hvide snit?
Hvad med noget mere spiseligt?
Sweet Pea, har du tid et øjeblik?
Gør nu en indsats. Jeg er jo forestillingens midtpunkt.
Jeg finder på noget. Okay, de damer. Det var alt.
- Sweet Pea, det her er... - Lad mig gætte.
Præsten har taget dig med fra børnehjemmet for at miste din mødom, ikke?
Lad mig omformulere.
For at sælge den.
Ja, nemlig.
Hvor originalt.
Storspilleren henter hende om fem dage.
Han skal plukke en blomst.
Og det kommer til at koste ham mange penge.
Heldige dig.
Sweet Pea, gør mig en tjeneste.
Vil du give dukkebarnet en lille rundtur?
Blue du så forestillingen. Jeg har ikke tid.
Min søster kan gøre det. Rocket?
Giv hende en rundtur, søs.
Okay, kom.
Jeg bider ikke så hårdt.
Farvel, skat.
For fanden! Storspilleren giver dig som fortjent!
- Slap nu af. - Nej! Du må rådne op her!
Denne vej.
Man skal lige vænne sig til det.
Hvordan blev du forældreløs?
Jeg er med. Det er indviklet, ikke?
Vi har alle hver vores baggrund. Min er... indviklet.
Her modtager vi kunderne.
Der er rene håndklæder på badeværelserne...
Tænd på kontakten.
Blue ejer klubben.
Og vi, min kære -
- er hovedattraktionen.
Klubben er skalkeskjul for handel med våben, spil, medicin, diverse.
Han kommer med kunderne, og så giver vi dem... en oplevelse.
Ny pige.
Dette er backstage området.
Det er kun til os, ingen kunder med herom. Ellers bliver Blue stiktosset.
Kosteskabet.
Der finder du alle mopperne, kostene og rengøringsmidlerne.
Den nye pige har rengøringstjeneste.
Jeg laver ikke reglerne.
Og hvis du ikke gør, hvad der bliver sagt, låser Blue os inde her -
- indtil vi er mere samarbejdsvillige.
Bare rolig. Det sker ikke for dig.
Det her er køkkenet.
Der arbejder vi alle sammen.
Tid til prøve.
Hun virkede sød.
- Hun virkede snobbet. - Nej, hun er bare bange.
- Jeg har ondt af hende. - Du har ondt af alle.
Da du kom her, havde ingen ondt af dig.
I skal ikke knytte jer for tæt til hende.
- Hun er til storspilleren. - Hun er da ikke jomfru.
Babydoll, det er Amber, Blondie, og du har allerede mødt Sweet Pea.
- Pas på. - Giv hende nu en chance.
- Er I slyngveninder nu? - Lad mig nu gøre rundturen færdig.
Tak.
Alle har en danserutine.
Vi øver og øver, og så ser mændene os optræde.
Hvis de kan lide, hvad de ser...
Tja, det får du at se i aften.
CHOKOLADE
Aflever!
Hjælp!
Slip hende, dit svin.
Jeg var ikke ude på noget.
Er alt i orden?
Ja, lad os komme af sted.
Vi må ikke komme for sent.
En, to, tre, fire, fem, seks, syv, otte.
To, to, tre, fire -
- arme, seks, syv, otte. Stop!
Hvor er du henne? Er du her hos os?
Sweet Pea, hold en pause.
Babydoll. Kom herover. Kom bare.
Lad mig se dig.
Du ser ud til at være i form. Nu tænder jeg for musikken.
Du skal bare slappe af. Mærk musikken.
Luk hjertet op og musikken ind.
Når du er klar, vil jeg se dig danse.
Hvis du ikke danser, er du ikke noget værd.
Og vi beholder ikke de ting, der ikke er noget værd.
Din kamp for overlevelse begynder her og nu.
Kan du ikke lide at blive bedømt? Det bliver du heller ikke.
Tror du ikke, du er stærk nok? Det er du.
Du er bange. Det skal du ikke være.
Du har de våben, du skal bruge. Kæmp.
En gang til.
Hallo?
- Kan du hjælpe mig? - Skoene.
Undskyld?
Dine sko. Du slæber sne med ind.
Det må du undskylde. Skal jeg tage dem af?
Det er for sent. Hvad kan jeg hjælpe med?
- Ingenting. Jeg... - Lad mig spørge på en anden måde.
- Hvad leder du efter? - En udvej, vil jeg tro.
- Vil du tro? - Nej, jeg...
Jeg ved det. Jeg vil ud herfra.
Frihed. Det var ikke så svært, vel?
- Jeg skal nok hjælpe dig til frihed. - Hvad skal jeg gøre?
Her er dine våben.
Når du tager dem, begynder din rejse mod friheden.
Du får brug for fem genstande på rejsen.
Først et kort. Så ild, en kniv og en nøgle.
- Du sagde fem ting. - Den femte ting er et mysterium.
Det er årsagen. Det er målet.
Det bliver et stort offer og en fuldendt sejr.
Kun du kan finde det.
Og hvis du gør... vil det sætte dig fri.
Og lige en ting til.
Forsvar dig selv.
Hvad var det?
Du må lære mig at danse sådan.
Det var fantastisk. Jeg ryster helt.
Jeg har aldrig set Madame Gorski klappe sådan.
Kom nu videre. Lyset skal snart slukkes.
Hun er ikke nem at imponere.
Hun var ikke imponeret. Vrik og støn.
Dans skal kunne mere end at pirre.
Min dans er personlig. Den fortæller, hvem jeg er.
Hvad fanden fortæller din?
Den siger, at jeg flygter herfra. At jeg bliver fri.
Send et postkort fra paradis.
- Vil du virkelig prøve at flygte? - Ja.
Før storspilleren kommer.
- Må jeg komme med? - Og mig?
- Selvfølgelig. - Du skal ingen steder, Rocket.
- Jeg gør, hvad jeg vil. - Ingen er sluppet ud herfra.
- De sidste, der forsøgte, døde. - Og det samme sker for den næste.
- Hør nu min plan. - Jeg vil ikke høre din plan.
Det vil ingen af os.
Lad os gøre os klar, piger. Prøve om 15 minutter.
Vi hjælper ikke Baby.
- Er det forstået? - Måske er det en god plan.
Hun må klare det selv.
Du må ikke komme til skade. Jeg har altid beskyttet dig.
Det ved jeg godt.
Jeg kommer ikke til skade.
Jeg kan bare ikke holde ud til at være her mere.
- Vi kan begge to tage af sted. - Nej. Du må klare dig selv.
- Jeg har klaret mig selv før. - Klart nok.
Og se, hvor vi er endt.
Baby reddede mig fra kokken forleden.
Hvad?
Jeg arbejdede i køkkenet, da han dukkede op bag mig.
Han skubbede mig omkuld og satte sig over mig.
Jeg kunne ikke bevæge mig.
Og pludselig var hun der.
Hun holdt en kniv for struben af ham.
Hun reddede mig.
KORT, ILD, KNIV, NØGLE
Storspilleren kommer efter mig om tre dage.
Men jeg flygter inden da.
Hvis I vil med, er det her planen.
- Fortæl. - Okay.
Hvis vi kan samle de fire ting her, kan vi flygte.
- Hvordan bruger vi dem? - Lige et øjeblik.
Hvordan vil du få fat i de ting?
Vi får dem, der har tingene, til at se mig danse.
- Imens vi går i deres lommer? - Ja.
Så vi løber risikoen, mens du vimser rundt med et perfekt alibi.
Nej, de opdager jer ikke.
Okay, vi skal først bruge et kort.
Det skal vise, hvor udgangene og vagterne er.
- Blue har et kort på sit kontor. - Godt.
Vi skal bruge noget ild som afledning, når vi flygter.
Ilden sætter dørene ud af spil.
Den tredje ting er en kniv, hvis vi støder på problemer.
Kokken.
- Vi klarer det. - Okay. Det sidste er en nøgle.
- Blue har en nøgle om halsen. - Hvad er den til?
Det hele, sikkert. Det er en hovednøgle.
Det er en vanvittig plan. Der er bevæbnede vagter overalt.
Hvis Blue opdager noget, er vi færdige.
Undskyldninger er intet værd, når vi er døde.
Vi er allerede døde.
- Jeg er med. - Det er jeg også.
Også mig.
Udmærket. Uden mig bliver I bare opdaget.
Men hvis det kører af sporet, og jeg siger, at det er slut -
- så stopper vi.
Okay.
Jeg skaffer kortet.
Jeg gik en tur langs jernbanen...
- Hvad vil du? - Hun danser.
- Hvem danser? - Din Babydoll.
Baby.
Baby!
Han er på vej. Orienteringen begynder.
Her er situationen. Tyskerne vil sende et kort til kejseren, -
- der viser tropernes position og skyttegravslayoutet.
Deres feltkommandør sender kortet via kurer, -
- tilbage til Tyskland på en Zeppelin i dag.
- Hvordan opsnapper vi det? - Vi krydser ingenmandsland.
Og så stjæler vi kortet fra feltkommandantens bunker -
- før buddet når til zeppelineren.
Det lyder skægt.
Jeg har en særlig opgave til Amber. Hun skal hente jer ud.
Sæt i gang.
Hvad synes du?
Den ser godt ud.
Tyske forskere har haft held med at bringe de faldne tilbage i kamp.
Dampkraft og fjedermotorer holder dem i gang.
I skal ikke have dårlig samvittighed.
De er allerede døde.
Husk det nu:
Hvis I ikke står for noget, falder I for alt.
Og lige en ting til. Prøv at samarbejde.
For f...
Kom, bunkeren er den vej.
- Kom så! - Rocket!
Sweet Pea! Hjælp!
Sweet Pea!
Rocket!
Er der sket noget?
Det er her.
Rocket! Det er nok.
I er kommet efter kortet, ikke?
Du er kommet langvejs fra -
- og nu dør du!
Hurtigt!
Giv mig kortet!
Giv mig det!
- Ikke dårligt. Godt gået. - Tak.
Jeg har en idé.
Hvad med en privat dans for borgmesteren?
Ikke noget gramseri. Han skal bare varmes op til at bruge penge.
Hun skal bare gentage det her.
Det er udelukket. Hun er ikke klar. Dansen er upoleret.
- Er hun ikke klar? - Hun har ikke engang et kostume.
Hun har ikke brug for det pis. Hun er perfekt.
Måske. Men det er ikke din beslutning, men min.
Det er min forestilling, og hun er ikke klar.
Jeg har tydeligvis fornærmet dig, og det må du undskylde.
Det er muligt, at forestillingen er din -
- men pigerne og du tilhører mig.
Ikke? Du er min.
Hvis du har brug for en påmindelse, siger du bare til.
Det er ikke nødvendigt.
Så med eller uden din accept står hun på scenen i morgen.
- Jeg skal se, hvad jeg kan gøre. - Sådan skal det lyde.
Du ser forresten fantastisk godt ud.
Det bliver stort.
Tak for hjælpen. Med kokken.
- Det var ingenting. - Hold nu op.
Ingen sætter noget på spil for hinanden herinde. Så tak.
- Det var så lidt. - Har du nogen familie?
- Nej. - Nå nej, du er forældreløs.
Jeg løb væk hjemmefra.
Det virkede som en god idé... Sweet Pea fulgte med.
Hun havde ellers aldrig haft problemer med mor og far.
Hun holder bare af dig.
Har du aldrig ønsket, du kunne tage noget tilbage?
Noget du har sagt eller gjort.
Hele tiden.
Amber. Borgmesteren kommer i aften.
Han har altid en billig cigar i kæften.
Jeg hader de cigarer. Stanken hænger ved i håret.
- Hvad nu? - Det bliver dig.
- Du må snuppe hans lighter. - Det kan jeg da ikke.
- Selvfølgelig kan du det. - Tænk jer nu om.
Der må være en anden, der kan gøre det.
- Han er din kunde. - Det går bare galt.
Du kan godt.
Han har den i brystlommen.
Så kysser du ham på halsen, kærtegner brystkassen -
- stikker hånden ind og vupti, så er den hjemme.
Ja, jeg kysser halsen. Det kan han lide.
Du skal ikke skille dig fra dine illusioner.
Når de er væk, eksisterer du måske stadig, men du vil dø af det.
Hvad sagde det? Mark Twain.
Klog mand. Du skal nok klare den i aften.
Nu -
- er det showtime.
Mine herrer. Velkommen.
Vi har en ny pige til jer i aften. Hun er noget ganske særligt.
Jeg advarer på forhånd om nummerets upolerede natur.
Men jeg vil understrege, at det er en del af charmen.
Det er mig en fornøjelse at introducere -
- dette lille dukkebarn.
Okay, her er planen.
Amber holder flyet i luften.
Blondie tager sig af 50-kaliberen her og 30-kaliberen dernede.
Resten lander på borgpladsen og dræber alle uhyrer på vejen.
Nede i reden venter ungen. Skær halsen over på den.
I halsen af den gemmer sig to krystaller.
Når de slås sammen, frembringes et flammeskær.
Amber! Sæt kursen!
Det er modtaget.
Fedt.
Husk aldrig at gabe over mere, end I kan sluge.
Og lige en ting til.
I skal ikke vække moderen.
Så går det løs, de damer.
Af sted! Af sted! Af sted!
Skift!
Op!
Skift!
Op!
Jeg har en idé!
Hold fast!
Nu har jeg dig!
Tag dén, dumme kælling!
- Amber, hvor er den? - Kig bagude.
Blondie, hold udkig.
Værsgo, Baby!
Tænk, at det lykkedes. Den tøs kan sgu vrikke med hofterne.
Jeg sagde jo, at du kunne klare det. Hold da op, Amber.
Se lige.
- Så er vi halvvejs. - Lad mig se.
Jeg sagde det jo. Et kys på halsen virker hver gang.
- Godt klaret. - Hvordan gik det?
Dejligt. Må jeg se?
- Han opdagede ingenting. - Han var helt blank.
- Godt klaret, Amber. - Tak, Baby.
- Skål. - Skål?
Hvad fejrer vi?
Hvem skal jeg lykønske?
Det var Babydolls første gang på scenen. Det er skræmmende.
Ja. Teatrets bånd.
Det kan jo ikke være andet.
I har selvfølgelig ikke noget at skjule.
Nej. Ingen har været på mit kontor for at rode i mine ting.
Nej. Og folk har jo ikke mistet noget.
Ting og sager hist og her.
Nej, det ville jo være en skandale. Helt vanvittigt!
Ikke? Der findes jo en åbenlys forklaring på den gode stemning.
Det er de optrædendes sammenhold.
Det er adrenalinen, når tæppet går op.
Måske er det min egen skyld. Vi er blevet for gode venner.
Måske skulle jeg statuere et eksempel og starte på en frisk?
Blondie? Piger?
Og hvad med dig?
Du tror, at du er noget særligt.
Nu skal du høre en hemmelighed.
Hvis jeg ikke fik en formue for dig af storspilleren -
- ville jeg tage dig lige nu, og fjerne det smil -
- fra dit ansigt.
Det er en skam, at jeg bliver nødt til at ty til trusler.
Men det her pis stopper nu!
Respekt går begge veje! Lad os komme tilbage på sporet.
Nå da...
Det var det lille eksperiment.
- Hvad mener du? - Det er slut.
- Ikke, Baby? - Det ved jeg ikke.
Hvad mener du? Blue har lugtet lunten.
Vi aftalte, at jeg kunne sige stop.
- Vi kan da ikke stoppe nu. - Blue ved, at vi pønser på noget.
Hvis han tager os på fersk gerning, slipper vi ikke med en advarsel.
Sweet Pea. Rocket har ret.
Storspilleren kommer i morgen. Lad os nu...
Nej! Din røv er færdig.
Det er slut.
Rocket... Det er slut.
Jeg gennemfører det. Vi gennemfører det.
Det er den eneste måde at slippe ud på.
Så du vælger altså hende -
- som du knap nok kender, frem for mig?
Efter alt hvad jeg har gjort for dig?
Det er jeg ked af.
Blondie?
- Er der noget galt? - Det er ingenting.
- Har nogen gjort dig fortræd? - Nej, der er ikke noget galt.
Der er tydeligvis noget galt.
Du kan roligt sige det til mig. Jeg er god til at lytte.
Madame Gorski...
Jeg kender det blik.
Du tror, at du er alene, og at ingen kan hjælpe dig.
Men der er altid en løsning.
Nu må du fortælle mig, hvad der er galt.
Okay.
- Kan du holde på en hemmelighed? - Ja.
Hvor pokker er hun? Vi har brug for din musik.
Glem det. Det er for sent. Sweet Pea havde ret.
- Hvad fabler du om? Vi tre... - Jeg tror ikke, at vi kan.
Jeg vil ikke udsætte jer for fare. Beklager.
Vi nåede da længere end mange andre.
Hvor slem kan storspilleren være?
Skal I ikke passe jeres arbejde?
- Du er kommet for at hjælpe. - Nej.
- Men jeg ser helst, at du overlever. - Tak.
Vi har travlt, så ikke mere snak. Du skal danse.
Amber, radioen.
Hvad fanden laver I?
Du må hellere se godt efter.
Nu skal I høre menuen for i aften.
Bomben med kodenavnet "Køkkenkniv" er på et kapret tog.
Den er bevogtet af bevæbnede robotter.
Tag jer af vagterne -
- demonter bomben og stjæl den.
Koden til bomben og jetpacks til flugten er i tasken.
Sweet Pea. Jeg er glad for, at du ombestemte dig.
Sådan ligger landet.
For dem, der har kæmpet for det -
- får livet et krydderi, de beskyttede ikke kender til.
Og lige en ting til.
Bomben er indstillet til at springe, når den når ind til byen.
Så I må hellere skynde jer!
- Ladegreb, de damer. - Det er gjort.
Det er på kornet.
Held og lykke.
- Vi er nede. - Modtaget.
Advarsel: Bomben aktiveres om 4 minutter og 15 sekunder.
Koder.
Advarsel: Bomben aktiveres om 4 minutter og 10 sekunder.
Advarsel: Bomben aktiveres om 4 minutter og 5 sekunder.
Frakobling igangsat.
Frakobling gennemført.
Skynd dig Amber. Vi skal have den væk i en fart.
Jeg er på vej.
Se venligst i brugsvejledningen.
- Den er klar! - Jeg smutter.
Den sidder fast i noget.
Øjeblik, vi overså en.
Manuel indstilling.
Bomben er aktiveret.
Advarsel om afstand.
Amber, bomben er aktiv.
Advarsel: Bomben aktiveres om 45 sekunder.
Kom af sted.
Rocket, kom så.
Den er ødelagt.
- Så tager vi af sted sammen. - Den kan ikke bære os.
- Vi må prøve. - Okay, men lov mig to ting.
- Vi må af sted nu. - For det første...
- Du må ikke blive sur. - Over hvad?
Det her.
Rocket!
Bomben aktiveres om ti, ni -
- otte, syv, seks -
- fem, fire -
- tre, to, en.
For det andet...
Når du kommer hjem...
Når du er fri...
... skal du fortælle mor, at jeg elsker hende.
Det skal jeg nok. Det lover jeg.
Du godeste.
Hvad har du gjort, din indavlede idiot?
Jeg ved det ikke... Undskyld!
Få hende op at stå, CJ!
Ja, se nu, hvad du har gjort.
Se, hvad du har gjort, kælling!
Amber, du får Sweet Peas rolle i aften. Gør dig klar.
Gør dig klar.
Nu!
Sæt hende i kammeret.
Og for dig...
... begynder forestillingen.
Storspilleren er her. Nu må du tage dig sammen.
Tak.
Piger?
Kom lige herhen. Jeg har et par ord, jeg vil sige.
Fortsæt bare med påklædningen.
Okay. Sådan der.
Det ser fint ud.
Godt.
Jeg prøver at give jer alle sammen et godt liv.
Jeg prøver.
Det eneste, jeg beder om, er... respekt.
Ærlighed. Du behøver ikke, Margaret.
Et forhold, der er gensidigt.
Men det er kommet mig... os for øre, at et par brodne kar -
- med et særdeles broddent kar i spidsen -
- har spyttet min gavmildhed i ansigtet -
- og lagt planer mod mig.
Mig. Jeres ven.
Jeres beskytter.
Jeres arbejdsgiver!
Planer om at frarøve mig mine dyrebare ejendele.
Blue, hvad laver du?
Du har afsløret dem. Du har vundet.
De har ikke andet end deres lille fantasi om frihed.
Nej, nej. Den er der ingen, der køber, Vera.
- Du kan ikke gøre mig noget... - Hør her, din gamle skøge.
Det er for sent at spille helt. Alt for sent.
Har du pludselig glemt, hvad vi laver her?
Jeg lærer dem at overleve dig.
Undskyld! Jeg ville ikke afsløre noget.
- Nej, Blondie. - Det var ikke min mening.
Han sagde, at det nok skulle gå.
Blue, det her er en fejltagelse. Hold nu op.
Nemlig. Kære Blondie henvendte sig til os -
- for at hjælpe sine søstre på bedre tanker.
Vi troede hende ikke, men da vi hørte, hvem der var indblandet -
- begyndte det faktisk at give mening.
- Er det her? - Blue.
"Kort. Ild."
Skindet blev vist solgt, før bjørnen blev skudt.
Ikke, Amber?
Har du noget at fortælle?
- Blue, vi ville ikke... - Hør her, skat.
Det er i orden. Det er helt i orden.
- Nej! - Åh nej!
Det er snart overstået! Så starter vi på en frisk.
- Tak for hjælpen, Blondie. - Undskyld.
Problemet er, at vi hader sladderhanke.
Okay. Her. Jeg hader pistoler.
Forhåbentlig har alle fået en lærestreg.
Især dig, Madame Gorski. Fjern hende.
Få de lig ud herfra, tak.
I andre har en forestilling, der venter. Giv den hele armen.
Jeg har tænkt en hel del -
- på de penge, du kan indbringe.
Jeg har tænkt meget på storspilleren og hans hænder overalt på dig.
Jeg har tænkt på alle de folk derude -
- der ser på dig og begærer dig.
Man skulle tro, det gjorde mig glad.
Jeg er jo i glædesbranchen.
Men ved du, hvordan jeg har det?
Jeg føler mig som en lille dreng, der sidder i hjørnet af sandkassen -
- mens alle leger med mit legetøj bortset fra mig.
Så nu tager jeg mit legetøj og går hjem.
Nå, er det alt, hvad du kan byde på?
Er det, hvad du kan lide? Kom her!
Hvad nu? Nej, nej. Kom nu!
- Har du mistet kampgejsten? - Nej.
Jeg har lige fundet den.
Du får mig ikke. Aldrig.
- Sweet Pea. - Hvor er Amber og Blondie?
Der er kun os tilbage. Vi må af sted nu.
- Det er her. - Okay.
- Hvad nu? - Vent.
Pokkers.
Det kan ikke passe. Vi gjorde alt rigtigt.
Et kort, ild, en kniv, en nøgle. Og så en ting til.
En ting til.
- Det er mig. - Hvad?
Det er mig. Selvfølgelig er det mig.
- Det kan kun ende sådan. - Hvad mener du?
Tag hjem.
Tag hjem til din familie.
Fortæl din mor, hvad Rocket sagde. Gør hende glad.
Gå ud og lev et normalt liv. Elsk. Vær fri.
Du må leve for os alle.
- Nej, du må ikke gøre det. - Jo, Sweet Pea. Du er den stærkeste.
Du er den eneste af os, der havde en chance derude.
Lev livet. Sådan vinder vi.
Det er helt i orden. Det er bedre sådan.
Hør her. Jeg går derud.
Når de jagter mig, flygter du.
- Der må være en anden udvej. - Nej. Det bliver sådan.
Det her var aldrig min historie. Det er din.
Nu må du ikke dumme dig.
Hold dig fra vejene og find en busstation.
Du skal nok klare den.
Hvor skal du hen, skat?
Jeg sagde: Hvor skal du hen?
Sådan der.
Du gjorde os ret bange.
Hvor er jeg?
Du er i sikkerhed for nu.
Jeg ved ikke helt, hvordan jeg skal sige det -
- så jeg dropper at være vag -
- men du og jeg burde bolle.
Jeg håber, du tilgiver mit sprogbrug, -
- men det var en del af aftalen.
Jeg har absolut ingen intentioner om blot at tage dig.
Faktisk -
- kan jeg ikke komme i tanke om noget mere anstødeligt.
Jeg er, hvad man kalder, en mand der har alt.
Men jeg mangler en ting, penge ikke kan købe.
- Kærlighed? - Tæt på.
Sandhed -
- er mere nøjagtigt.
Jeg søger et sandt øjeblik.
I denne -
- verden af løgne.
Og det forelægger sådan, -
- at det øjeblik -
- det skrøbelige, sarte ting, som et glasæg, -
- eller et sandslot, tja, det øjeblik -
- kan kun blive givet af en ikke-bedrager.
En ikke-skuespiller.
Det er dig.
Det forstår jeg ikke.
Jeg har brugt -
- en lille formue på, at få dig bragt til dette værelse.
Dette gyldne bur.
Det er meningen, at du skal give dig selv til mig.
Det er fuldstændigt fysisk.
Jeg kan måske få dig krop, -
- men det sande dig -
- den uhåndgribelige og udefinerlige gnist der er dig.
Den dig vil jeg aldrig kende.
Men det er præcis, hvad jeg vil have.
Beklager.
Du virker sød.
Skal jeg lyve for dig?
Nej.
Alt hvad jeg kræver fra dig -
- er et lille øjeblik.
At have dig uden tvang -
- men ganske enkelt som en mand og kvinde.
At se i dine øjne, den simple sandhed -
- at du giver dig frivilligt til mig.
Ikke fordi du er nødt til det, -
- men fordi du ønsker det.
Du er naturligvis sådan en perle, -
- at jeg også vil give noget.
Jeg er villig til, at give dig din frihed.
Ren og komplet frihed.
Frihed fra hverdagens slavearbejde, -
- frihed som abstrakt ideal.
Frihed fra smerte, -
- frihed fra ansvar -
- frihed fra skyld -
- fra angre...
Frihed fra sorg -
- frihed fra tab -
- friheden til at være lykkelig.
Du skal ikke lukke dine øjne.
Du skal kigge på mig.
Friheden til at elske.
Hold da op.
Så I, hvordan hun kiggede på mig?
Lige til sidst. Det var, som om...
Doktor? Er det overstået?
Dr. Gorski, hvad ved du om hende her?
- Der skete noget pudsigt. - Ja.
Moderens død gav hende en depression.
Under et anfald kom hun til at slå sin søster ihjel, den stakkel.
Det er en skam, at jeg ikke fik tid til at hjælpe hende.
Du anbefalede jo indgrebet.
Nej, desværre ikke. Hun var noget af en mundfuld.
I løbet af en uge stak hun en sygepasser ned, påsatte en brand -
- og hjalp en patient med at flygte.
Men jeg er ikke enig i løsningen her.
Hvorfor har du så underskrevet?
Det er vel din underskrift?
Jeg har lavet det her et godt stykke tid -
- og jeg ved ærlig talt ikke, om det er rigtigt.
Jeg har skam set forpinte sjæle herinde.
Men hende her... Der var noget i hendes øjne.
Jeg har aldrig set nogen... Hendes blik.
Hun ville nærmest have mig til at gøre det.
Jeg håber, at det hjælper hende.
Hej.
Kan du huske mig?
Jeg har det altså dårligt med det. Det har de også.
Vi burde ikke køre stedet sådan.
Det er mig, der kører stedet. I stolen med hende.
Hør her. Jeg vil ikke... gøre pigerne fortræd mere.
- Jeg gør det ikke. - Nu må I altså holde op!
Jeg vil have hende i stolen!
Sæt hende i den skide stol!
Tak.
Luk døren, tak.
Hvad? Er du her ikke mere? Er du i paradis?
Nej, nej, nej.
Du er her stadig. Du er her hos mig.
På det her lortested.
Og du skal ingen steder, før jeg giver dig lov.
Okay?
Det er ikke rigtigt. Det er ikke rigtigt.
Kom tilbage til mig.
Nej! Nej!
Jeg sagde, at du skulle blive!
Kom tilbage til mig.
- Stop! - Hvad laver du?
Vent, vent, vent!
- Hvad i himlens navn har I gjort? - Ingenting!
Se på hende! Hun er væk! Se hendes ansigt!
Hvad tror I, at jeg laver? Jeg tager mig af pigerne.
Jeg passer på dem. Det er mine piger. Sig det!
Få ham ud herfra. Nu!
Vent, vent! Det er hendes stedfars skyld.
Jeg fortæller jer alt! Jeg fortæller jer om pengene!
Fortsæt ned ad gangen.
Er alt i orden, frøken?
Frøken?
Og til sidst dette spørgsmål:
Mysteriet om, hvis historie det er.
Hvem lader tæppet falde?
Hvem vælger trinene i vores dans?
Hvem driver os til vanvid?
Hvem pisker os og hædrer os, når vi klarer det umulige?
Hvem er det, der gør disse ting?
Linje 22 mod Fort Wayne er klar til påstigning.
Hold venligst billetterne klar.
Undskyld, frøken?
- Har du et øjeblik? - Er der noget galt, mine herrer?
Jeg har bare et par spørgsmål til den unge dame.
Kunne I skynde jer lidt? Jeg skal overholde køreplanen.
Hun har været med bussen siden Hartford.
Hun kan umuligt vide noget om noget her.
- Er det sandt, frøken? - Hun stod af for at bruge toilettet.
- Udmærket. - Og lige en ting til.
Hun har været en fornøjelse at have med.
Ja tak, det er fint.
- Beklager forstyrrelsen. - Det er helt i orden.
- Jeg har ingen billet. - Det gør ikke noget.
Find dig en plads og få noget søvn.
Der er lang vej igen.
Tak.
Hvem beærer vores elskede med det liv, vi lever?
Hvem sender uhyrer efter os -
- men forsikrer os samtidig om, at vi aldrig skal dø?
Hvem lærer os, hvad der er virkeligt, og hvordan vi ler af løgne?
Hvem beslutter, hvorfor vi lever, og hvad vi vil dø for at forsvare?
Hvem lænker os?
Og hvem har nøglen, der kan sætte os fri?
Det er dig. Du har de våben, du skal bruge.
Kæmp.
[Danish]