Gjennombruddet i legevitenskapen kom i 1952.
Legene kunne nå kurere det som før var uhelbredelig.
I 1967 passerte forventet levealder 100 år.
Jeg heter Kathy H.
Jeg er 28 år gammel.
Jeg har vært pleier i ni år.
Jeg er dyktig i jobben min.
Pasientene mine overgår alltid forventningene...
...og er nesten aldri urolige...
...selv om de skal donere.
Jeg vil ikke skryte...
...men jeg er stolt av det vi gjør.
Pleierne og donorene har oppnådd så mye.
Men vi er ikke maskiner.
Det tar på.
Derfor pleier jeg ikke å se fremover...
...men tenker tilbake...
...til The Cottages og Hailsham...
...og det som hendte der.
Meg...
... Tommy...
...og Ruth.
Når vi er spredd, fjernt og atskilt
Bortreist er de som synger i dag
Når vi ser tilbake og i glemselen undrer
Hvordan vi var i undervisning og lek
Å, de store dagene vil gi avstand fortryllet
Dager med friskluft i regn og i sol
Hvordan vi gledet oss mens vi slet og vi peste
I ekko av drømmer lever Hailsham forstatt
-God morgen, elever. -God morgen, miss Emily.
Jeg har hørt at tre sigarettsneiper ble funnet...
...gjemt bak en potte i blomsterhagen.
Jeg vet elever har sett...
...noen av vaktmesterne og budene røyke sigaretter...
...men jeg må minne om at det er mye verre...
...for en elev ved Hailsham å røyke enn for andre.
Elever ved Hailsham er spesielle.
Å holde dere friske og sunne på innsiden...
...er av største betydning.
Er det forstått?
Ja, miss Emily.
Én dag vil jeg ha fem hester.
Jeg vet ikke alle navnene deres, men jeg vil ha fem hester.
Den beste skal hete Thunder.
Den er så farlig at du ikke kan ri den.
Du kan ri...
...Bramble.
Så lenge du ikke bruker pisken på den.
Så pent.
Du kan få det.
Se. Hvem er sammen med miss Emily?
-Tror du det er den nye bestyreren? -Miss Lucy.
Det må det være.
Vi har ikke fått ny bestyrer på lenge.
Arthur!
Ta den, Tommy.
Hvorfor hentet ikke Tommy ballen?
Unnskyld, miss Lucy?
Hvorfor hentet ikke Tommy ballen?
Den kan ikke ha vært langt fra ham.
Gjerdet er grensen for Hailshams område.
Vi går ikke utenfor grensen, miss Lucy.
Det er for farlig.
Farlig?
En gutt kranglet en gang med vennene sine...
...og løp av sted over grensen.
De fant ham to dager senere, i skogen. Bundet til et tre.
Uten hender og føtter.
Død.
En jente klatret over gjerdet...
...ved hovedporten.
Da hun ville inn igjen, fikk hun ikke lov.
Hun sultet i hjel. Der ute.
Rett ved porten.
-Hvem har fortalt dette? -Alle vet det.
-Hvordan vet du at det er sant? -Klart det er sant.
Hvem dikter opp noe så grusomt?
Tommy, hva gjør du?
Hva er det for noe?
Det må være en hund. Er det en hund, Tommy?
Det er ikke mulig. Øynene er for små.
Det må være en slags rotte.
-Ja. Tommy har tegnet en rotte. -Den er ikke ferdig.
Nei. Du har ikke tegnet værhårene.
Tror du rotta kommer i galleriet?
Det er ingen rotte.
Det er en elefant.
Tilbake til arbeidet.
Han har skjorten sin på. Favorittskjorten.
Han mistenker ingenting.
Ingen vil visst ha deg, Tommy.
Hva gjør han?
Det er hans feil.
Om han bare holdt seg rolig, ville de latt ham være.
-Jeg hater dere! -Kath... Nei, la være!
Du burde ikke...
Kathy H.
Hvordan fikk du dette?
Jeg husker det ikke.
Doktor?
Det er ingenting. Bare et blåmerke.
Hei.
Kathy H.
Selvfølgelig. Kathy H.
Kom inn.
Hva kan jeg gjøre for deg?
Jo,
jeg lurte på hva du sa til Tommy.
Ute på idrettsplassen.
Skjønner.
Hva sa jeg?
Jeg prøvde å roe ham ned.
Han virket opprørt.
Han sa han ofte ble ertet for sport og kunst...
...så jeg sa han ikke skulle bry seg om det.
De erter ham bare for å få en reaksjon.
Og om han ikke er god i sport eller kunst...
...spiller det ingen rolle.
Det er ikke så viktig.
Takk.
Kathy.
-Sitter du ikke med jentene? -Jeg sjekket...
...og jeg tror ikke jeg sitter med jentene.
Jeg sitter med deg.
Jeg ville si...
...unnskyld.
Jeg mente ikke å slå deg.
Jeg vil ikke slå noen jente.
Men særlig ikke deg.
Det var bare et uhell.
Spis grønnsakene dine, Tommy.
Jeg skal ikke bli så sint mer.
På grunn av det miss Lucy sa om å være kreativ?
-Hvordan vet du det? -Jeg er nysgjerrig.
Hun kan da ikke mene at det ikke er viktig å være kreativ?
Hva med galleriet?
Er det ikke viktig å være kreativ, hvorfor ha et galleri?
Jeg vet ikke.
...ved å krumme ryggen eller ved hjelp av en pute...
...kan kvinnen komme i posisjon...
-God morgen. -God morgen.
Kan jeg hjelpe?
En kopp te med melk og sukker.
Én te. Akkurat.
Tommy.
Én te med melk og sukker.
Nei, Tommy.
Gjør din egen bestilling.
Ikke bare gjenta det du hørte.
Hva annet serverer de på kafé?
Vann.
-Kaffe. -Kaffe.
Da så.
Da tar jeg...
...en kaffe med melk og sukker.
Takk.
Jeg tror Laura liker Arthur.
Liker ikke alle jentene Arthur?
Kanskje.
Kanskje ikke du.
Han er ikke min type.
Laura og Arthur blir nok de første som har sex...
...for hvis Arthur vil, stopper ikke Laura ham.
Du har sikkert rett.
Tommy er annerledes.
Hvordan da?
Bare annerledes.
Det er alt.
Hva med dette av Madeleine Kane?
Det viser mer enn tekniske evner.
Det gir innsikt i barnet.
Akkurat det Marie-Claude ønsker til galleriet.
Enig.
Sett disse to sammen.
Madame er på vei.
God morgen, elever.
God morgen, miss Emily.
Det er flere ting å ta opp i dag.
For det første er vår gode venn Madame Marie-Claude på besøk.
Hun vil som vanlig granske deres kunst og poesi...
...og velge ut det aller beste til galleriet sitt.
Vi skal selvsagt hjelpe henne...
...å føle seg velkommen.
For det andre, gode nyheter til alle elever...
...som har vært flinke til å samle polletter.
Etter skolen i morgen blir det salg.
Leveransen kommer i morgen tidlig...
...og sjåføren lovet meg...
...at kassene inneholder en rekordavling.
Er det rekordavling?
Det vil jeg si. Det er rekordavling.
Hei.
Skal du ikke kjøpe?
Har du ikke flere polletter, kan du få noen av meg.
Jeg har polletter. Jeg skulle bare vente til det roet seg.
Det blir sikkert noe bra igjen.
Hva er i veien, Kath?
Det spiller ingen rolle om du ikke finner noe på salget...
...for jeg har funnet noe til deg.
En musikkassett.
Jeg vet ikke om den er bra.
Takk.
Problemet er...
...at dere hører noe og noe ikke.
Det er det jeg har sett her.
Dere har hørt...
...men ingen av dere forstår.
Så jeg vil snakke til dere slik at dere vil forstå.
Vet dere hva som skjer når barn blir voksne?
Nei, for ingen vet det.
Kanskje de blir skuespillere...
...flytter til Amerika.
Eller de kan jobbe på supermarked.
Eller bli lærere.
De kan drive med sport, bli busskonduktør eller racersjåfør.
De kan gjøre nesten hva som helst.
Men med dere vet vi.
Ingen av dere vil dra til Amerika.
Ingen av dere vil jobbe på supermarked.
Dere vil bare leve det livet...
...som allerede er fastlagt for dere.
Dere vil bli voksne...
...men bare en kort stund.
Før dere blir gamle...
...før dere blir middelaldrende...
...vil dere begynne å donere organer.
Det er det dere er skapt til.
Og etter tredje eller fjerde donasjon...
...vil deres korte liv være fullendt.
Dere må vite hvem dere er og hva dere er.
Bare slik kan dere få et godt liv.
Det er bare én kunngjøring i dag...
...nemlig at miss Lucy...
...som var bestyrer for fjerdeklasse...
...ikke lenger jobber på Hailsham.
Hun vil bli erstattet, og i mellomtiden...
... vil klassene hennes bli fordelt på miss Geraldine og meg.
Det er vanskelig...
...å fortsette i møte med bevisst undergraving.
Det finnes dem som motarbeider oss, det er klart.
Og vi vet at flertallet ikke tenker fremover.
Nei, flertallet er fastlåst i tankemønstrene sine.
Med ugranskede verdier.
Men jeg lar meg ikke presse.
Jeg lar meg ikke presse.
Og heller ikke Hailsham.
Jeg skjønte ikke hvorfor, etter all ertingen...
...Ruth fant ut at Tommy var den gutten hun likte best.
Jenter er alltid slemme mot gutter de liker.
Kanskje Ruth alltid hadde likt ham.
Kanskje jeg også skulle ertet ham.
Jeg håpet de ville skille lag...
...som de andre barndoms- og tenåringsromansene på skolen.
Det gjorde de ikke.
Vi ble flyttet fra Hailsham da vi var 18...
...og sendt til forskjellige steder...
...for å vente til vi var gamle nok til å donere.
Tommy, Ruth og jeg...
...ble sendt til noen gårdsbygninger de kalte The Cottages.
Der fikk vi vite...
...at noen av oss kunne melde oss frivillig som pleiere.
Men bortsett fra det kunne vi stort sett gjøre som vi ville...
...og til og med ta dagsturer rundt i området.
Her møtte vi første gang...
...noen som ikke var oppvokst på Hailsham.
Det var folk fra White Mansion...
...Oakhill, Morningdale og andre hjem jeg aldri hadde hørt om.
Alle virket klokere og mer verdslige enn oss.
Aller mest Rodney og Chrissie.
De hadde vært i The Cottages i over et år...
...og skulle snart dra til fullføringssentre.
Ricky? Aner ikke hva du snakker om.
Jeg kan hjelpe.
Han snakker om blå øyne, blondt hår, søte smilehull.
Og bicepser som kan knekke valnøtter.
Jennifer,jeg så deg med ham.
Jen og Ricky satt i et tre og K-Y-S-S-E-T.
Det er slett ikke sant.
Vi var ikke i noe tre.
Hei.
Hvor skal du?
Jeg tenkte å gå en tur.
Betyr det at du vil være alene?
Jeg vet ikke om jeg vil bli pleier.
Flere har sagt jeg passer til det.
Men så fortalte Laura alle...
...at jeg trodde jeg ville bli valgt.
-Det er slett ikke sant. -Slett ikke.
Takk.
Jeg henter flere tallerkener.
Er det noe igjen til oss?
Jeg vet ikke.
Kanskje ikke.
Ruth, hvorfor gjør du det? Klemmer Tommys skulder.
-Jeg har da lov å ta på Tommy? -Det er måten du tar på ham.
Det er kopiert fra det TV-programmet.
-Det er slett... -Ikke si: Det er slett ikke sant.
Det er ikke sånt folk gjør i virkeligheten...
...hvis du trodde det.
Hva så? Det betyr ikke noe. Mange av oss gjør det.
Chrissie og Rod gjør det.
Å, Kathy.
Så det er det dette handler om.
Det må ha vært ille med alle disse parene.
Det har jeg aldri sagt. Jeg syns bare det er tullete.
Du kopierer dem, og de kopierer fra TV.
Har jeg ikke rett?
Du liker ikke at Tommy og jeg er venner med Chrissie og Rod...
...mens du knapt snakker med noen.
Nei. Du har ikke rett.
Slett ikke rett?
Takk, Keffers.
Hei, Tommy.
Hei, Kath.
Ikke bare heng i døren. Kom inn. Bli med på moroa.
Visste ikke at du likte den slags.
Du kan få dem når jeg er ferdig.
Nei, det er bare sexgreier.
Jeg har sikkert sett alle uansett.
Hva leter du etter?
Hva mener du? Jeg ser bare på nakenbilder.
-Bare for moro skyld? -Det kan man vel si.
Hvis det er for moro skyld, gjør du det ikke slik.
Du må se nøyere på hvert bilde.
Det skjer ingenting om du blar så fort.
Vet du hva som funker for jenter?
Kath, du gjør det ikke for moro skyld.
Gi det til Ruth. Se om det gjør noe for henne.
Hei.
Har du hørt hva Rod og Chrissie har sagt?
Nei.
Du vet at Rod og Chrissie...
...vil bli pleiere...
-...så de har lært å kjøre bil. -Ja.
Forrige helg dro de til en by på Norfolk-kysten...
...og de tror de så noen.
Hvem da?
En dame...
...på et kontor.
Og...
Hva er det, Ruth?
Men de trodde det var en Mulig.
For meg.
-Fant de Originalen din? -De er jo ikke sikre...
...men Rodney sa at likheten var slående.
-Herregud. Ruth! -Jeg vet det.
De vil kjøre meg opp dit så jeg kan se selv.
Tommy blir med, men...
Skal jeg bli med?
Selvfølgelig, Ruth.
Hvor mye erfaring har dere med utsiden?
-Ganske mye. -Det har vi ikke.
Vi gjorde mye rollespill på Hailsham.
Det teller ikke.
Greit. Ikke vær redde.
Ok? Det er ikke... Det går bra.
Vi er ikke redde.
Bra.
Jeg tar pølse, egg og chips.
-Pølse, egg og chips. -Pølse, egg og chips.
Pølse, egg og chips til meg også.
Da får vel jeg også ta pølse, egg og chips.
Fem pølse, egg og chips. Drikke?
Fem cola.
Det var veldig godt.
-Hva? -Beklager.
Det er noe jeg har villet snakke med dere om.
I The Cottages er det umulig.
Det er alltid noen som lytter.
Og...
...noen sa at Hailsham-elever...
...har klart å få utsettelse.
De Hailsham-elevene skal...
...ha fått utsatt første donasjon med tre...
...eller kanskje fire år.
Så lenge de var kvalifisert.
Hvis det var en gutt og en jente som var forelsket...
...virkelig forelsket, og kunne bevise det...
...kunne de få noen år sammen...
...før de begynte å donere.
Hvor hørte dere om dette?
På White Mansion.
De snakket stadig om dette Hailsham-paret.
Da han nærmet seg donasjon...
...gikk han til noen. Han søkte, og alt ordnet seg.
Dere kjenner vel til den slags.
Siden dere er fra Hailsham, vet dere vel hvordan det fungerer.
Hvem går man til?
Hvem kan vi gå til om vi vil søke?
Aner ikke hva dere snakker om.
Kom igjen.
Skal vi liksom tro på det? Alle vet at Hailsham er spesiell.
Hva er det?
Hvorfor holde dette for dere selv?
Det var mange historier på Hailsham.
Jeg tror ikke mange av dem viste seg å være sanne.
Det kan være her nede.
Ja.
Der er det.
Det må være henne.
Ja, det er henne.
Det er ikke henne.
-Jeg er ikke henne. -Nei.
Men det lignet.
Det lignet ikke i det hele tatt.
Jeg visste det ikke var henne før vi kom hit!
Det ville aldri være henne.
De bruker aldri folk som den kvinnen.
-Ruth, ikke gjør det. -Hva?
Alle vet det, men sier det ikke.
De bruker skrap.
Narkomane, prostituerte, uteliggere, loffere.
Innsatte, kanskje, så lenge de ikke er psykopater.
Vil dere lete etter Mulige, så gjør det ordentlig...
...let på gata.
Det er der vi kommer fra.
Hei.
Vi bør komme oss hjem.
Ikke be meg om å roe meg!
Du gikk langs bryggen, og etterlot meg der.
Du visste jeg var opprørt.
Her ute.
Chrissie og Rod er ganske opptatt av dette ryktet, ikke sant?
Om utsettelsene?
Jeg tenkte på det igjen i går kveld...
...og hvis det stemmer...
...kan det forklare visse ting.
-Som hva da? -Tja...
...galleriet for eksempel.
Vi kom aldri til bunns i hva galleriet var til.
Malerier, poesi og skulpturer. Si noe om deg selv.
Det er da hele poenget med kunst?
Den forteller hva du har inni deg. Avdekker sjelen.
Ja. Og?
La oss anta at ryktet stemmer.
At det er en spesiell ordning for Hailsham-elever som er forelsket.
Da må det være en måte...
...å finne ut om parene snakker sant...
...og ikke bare lyver for å utsette donasjonene.
Det kan galleriet være til.
Galleriet gir dem all informasjon om oss.
Hvis vi sier vi er forelsket...
...kan de finne det ut.
De skjønner om det er ekte kjærlighet.
En underlig tanke, Tommy.
Hva?
Er det noe underligere enn en annen tanke?
Sa ikke miss Lucy at kunsten til galleriet ikke var viktig?
Jo.
Men husk hva som skjedde med henne.
Vurderer du å søke?
Med Ruth?
Nei. Det går ikke.
Hvorfor det?
Fordi...
...du glemmer at du fikk mye inn i galleriet i årenes løp...
...og om jeg søkte, ville de ikke hatt noe å se på.
Det er bare rykter og teorier.
Jeg vet det.
Tommy.
Jeg vet hva du tenker, Kathy.
Du tror at du og Tommy ville passet bedre sammen...
...og at det finnes en mulighet for at Tommy og jeg slår opp.
Og da får du kanskje din sjanse med Tommy.
Sjanse til å gjøre det riktig.
Men det har seg slik, Kathy...
...at selv om Tommy liker deg godt som en venn...
...ser han deg ikke på den måten.
Han fortalte meg om pornobladene.
Vi lo godt av det.
Han forstår ikke hva du holdt på med.
Men det gjorde jeg.
Jeg sa jeg kommer om fem minutter.
Jeg vil bli pleier.
-Det er deg jeg søker til? -Ja.
Jeg sa at jeg vil søke.
Jeg tar med skjemaene i morgen, så er prosessen i gang.
Da Ruth og Tommy endelig slo opp...
... var opplæringen min i gang.
Jeg var nesten aldri på The Cottages.
Det hadde aldri slått meg at livene våre...
...som hadde vært så sammenflettet...
...kunne rakne så fort.
Hadde jeg visst det, ville jeg kanskje holdt bedre på dem...
...og ikke latt usynlige krefter splitte oss.
Fullføring, 1994
Da jeg begynte som pleier...
...fikk jeg lite tid til å tenke på Tommy eller Ruth.
Det gikk så mange år...
...at jeg tenkte jeg aldri ville se dem igjen.
Mange pleiere følger bare rutinene...
...mens de venter på å bli donorer.
Men stort sett passet det meg godt å være pleier.
Jeg liker å reise landet rundt...
...fra senter til senter, sykehus til sykehus.
Vær så god.
Mørk sjokolade.
Du skulle visst hvor vanskelige de var å finne.
Jeg trodde ikke jeg fikk spise så nær operasjonen.
Det får du ikke. Men jeg får.
Og etter operasjonen...
...kan du sluke hele pakken i én jafs.
Det vanskeligste med å være pleier...
...er når en donor fullfører tidligere enn ventet.
Etter andre eller første donasjon.
-Kan jeg få to ord? -Ok.
Hvem skal jobbe med Hannah i dag?
Jeg har aldri blitt immun mot fullføringene.
Men jeg klarer å leve med dem.
Du er Hannahs pleier, ikke sant?
-Hannahs pleier? -Ja.
Beklager, men det oppsto komplikasjoner.
-Trenger du underskrift? -Ja.
Drar du nå?
Vi kan ordne en seng hvis det er langt å kjøre.
Jeg kan være hjemme på under to timer.
Det er best å våkne hjemme.
Er det noen du kjenner?
Ja.
Vi vokste opp sammen.
-Å. -Hvordan er det med henne?
Var dere nære venner?
Vi har ikke sett hverandre på nesten 10 år.
Ruth er ikke så sterk som vi hadde håpet.
-Hun har gjort to donasjoner. -Det har hun.
-Tror du hun fullfører etter tredje? -Jeg tror hun ønsker det.
Og når de vil det, pleier de å gjøre det.
Kathy.
Jeg har fulgt med på deg i årenes løp.
Og Tommy også.
Hva hører du om Tommy?
At han også har gjort sin andre donasjon...
...og ser ut til å klare seg fint.
Han er visst i bedre form enn noen er etter den første.
Gode, gamle Tommy. Jeg er ikke overrasket.
Er du overrasket over meg?
Jeg ser nok litt redusert ut, Kath.
Det går bra.
Jeg tror ikke jeg ønsker å overleve min tredje.
Du hører ting, ikke sant?
Hva slags ting?
Å, du vet.
Kanskje etter fjerde donasjon...
...selv om man teknisk har fullført...
...er man fremdeles bevisst på et vis.
Og så finner man ut at det er mange flere donasjoner.
Ingen flere rehabiliteringssentre. Ingen flere pleiere.
Man bare ser og venter.
Til de slår deg av.
Jeg tror ikke jeg vil det.
Er dagen slutt allerede?
Pussig...
...jeg tror jeg har tenkt på deg hver dag i det siste.
Håpet å få se deg igjen.
Jeg var sikker på at jeg ville det.
Det virket umulig å fullføre uten å se deg en siste gang.
Det er ikke siste gang, Ruth.
De tilbød meg en seng.
Jeg skulle overnatte uansett.
Ja ha.
Jeg visste du ville bli en god pleier.
Donorene dine er heldige.
Jeg lå våken i natt...
...og tenkte plutselig at vi skulle reise sammen.
Hvor da?
Jeg tenkte ikke på hvor, bare en reise.
Selv om...
...jeg kom på et sted.
En av guttene snakket om det.
Nær Kingsfield senter.
Er det båten? Den som ligger på stranden?
Har du også hørt om den?
Ja. En av pleierne som jobbet der.
Og tror du...
...hvis vi kjører hele den veien...
...at vi kan hilse på Tommy?
Jeg sa jeg har fulgt med på dere.
Har du sett ham?
-Nei, ikke siden The Cottages. -Ikke jeg heller.
-Hvordan finner vi ham? -Han skulle vente utenfor.
Der er han.
Tror du han har gjenkjent oss gjennom vinduet?
Nei, nei, nei.
Ikke la oss gå ut.
-Ruth er i bilen. -Ja visst.
Hei!
-Hei. -Hei.
-Hvordan går det? -Bra.
-Se på håret ditt. -Ja visst. Håret mitt.
Tenk at dere begge er her.
Føles det som Hailsham igjen?
Som om det var i går?
-Nei. -Nei, ikke i det hele tatt.
Det gjør det virkelig ikke. Sprøtt.
Men på en god måte.
Dere har vel ikke hørt at Hailsham er stengt?
De skolene som er igjen, er som industrihønsegårder.
Som Morningdale.
Det er sikkert en overdrivelse.
Sikker på at vi er på rett vei?
Den er visst låst.
Ingen sa noe om dette.
Ingen sa noe om en låst port.
Ruth, bare slapp av. Det går bra.
Vi kan gå gjennom her.
Kom igjen.
Lurer på om det er sånn Hailsham ser ut nå.
Hører du noe om noen av elevene fra Hailsham?
Iblant, ja.
Amanda fullførte visst etter første donasjon.
Jeg tror det skjer oftere enn de sier.
Det var en fyr på pleiesenteret mitt...
...som var livredd for å fullføre etter første donasjon.
Men det gikk bra.
Han er nettopp ferdig med sin tredje nå...
...og han er helt fin.
Pussig, jeg tror ikke...
Jeg ville ikke vært en god pleier...
...men jeg tror jeg er en god donor.
Det er da det vi skal være?
Håper dere vil tilgi meg.
-Jeg regner ikke med det. -Tilgi deg for hva?
Å ha holdt deg og Tommy fra hverandre.
Det skulle vært dere to, det visste jeg.
Så lenge jeg kan huske.
Det var ikke bare ryktene om utsettelser.
Jeg var sjalu.
Dere hadde ekte kjærlighet, ikke jeg...
...og jeg ville ikke være den som satt igjen alene.
Det er det verste jeg har gjort.
Jeg vil gjøre det godt igjen.
Jeg vet ikke om du kan det.
Jeg kan...
...om dere får utsettelse.
Det er for sent for det.
Det er dumt å tenke på det engang.
Det er ikke for sent. Bare vent og se.
Jeg ville ta denne turen fordi jeg har noe å gi dere.
Madames adresse.
Det er henne man søker til. Det er henne dere må gå til.
Hvordan klarte du dette?
Jeg har hatt mange år til å tenke over det jeg gjorde.
Og mange år til å prøve å rette opp i det.
Jeg begynte å tegne dem på The Cottages.
Dagen etter at vi sjekket Ruths Mulige.
Om jeg noensinne skulle søke om utsettelse...
...måtte jeg ha noe å vise dem.
Jeg har tegnet hundrevis i årenes løp.
De er fantastiske.
Mener du det?
Ja.
Takk.
Jeg har aldri vist dem til noen før nå.
De var min hemmelighet.
Akkurat som deg og de pornobladene.
Husker du det?
Ja.
Ruth sa du ikke forsto hva jeg gjorde.
Nei, hun forsto ikke hva du gjorde.
Hun trodde du så på nakenbildene...
...for å lære om sex...
...og finne ut hva du gikk glipp av eller noe.
Jeg visste det.
Jeg visste du lette etter Originalen din.
Jeg hadde utrolig lyst til å ha sex noen ganger.
Iblant var lysten så stor...
...at det kunne vært hvem som helst.
Så jeg tenkte det måtte si meg noe.
Noe om hva slags person jeg ble formet etter.
Det er tåpelig...
...men jeg trodde jeg ville finne henne i bladene.
Du vet vel at lystene er naturlige?
Vi hadde dem alle sammen. Det vet du vel nå?
"Vi seilte fra Basra...
"...dag etter dag, natt etter natt, over havet...
...besøkte øy etter øy og land etter land...
...for å selge eller bytte varene våre.
En dag, etter noen uker til sjøs uten land i sikte...
...så vi en øy med så vakker vegetasjon...
...at den så ut som Edens hage.
Kapteinen satte kurs mot dette behagelige landet...
...og da ankeret var kastet og leideren senket...
...lot han passasjerene gå i land.
Ikke stopp.
Ruth hadde rett. Rett gate, rett inngang, alt.
Vi må finne ut hvilken tegning vi skal ta med.
Bare ta med de beste. Kanskje seks-sju.
-Du må hjelpe meg. -Jeg vet det.
Så vi bare drar dit.
Neste uke.
Jeg kvitterer deg ut for hele dagen...
...vi besøker Madame på vei hjem.
Vi gjør det.
Jeg syntes du burde vite det.
Skal dere søke?
Ja.
Bra.
Madame?
Beklager.
Vi mente ikke å skremme deg.
Vi var på Hailsham.
Jeg heter Kathy. Dette er Tommy.
Vi vil ikke lage problemer.
-Fra Hailsham? -Vi vil bare snakke med deg.
Jeg har med noe til deg.
Noe du kanskje vil ha i galleriet ditt.
Kom inn.
Vent her.
Det er Hailsham.
Kathy, det er Hailsham.
Nøyaktig slik jeg husker det.
Vær så god sitt.
Så...
Vi er forelsket.
Ekte kjærlighet. Det kan bekreftes.
Bekreftes. Skjønner.
Fortsett.
Jo...
...vi hørte om utsettelsene.
Og vi skjønte hensikten med galleriet.
Hva er hensikten?
Å bruke kunsten vår fra Hailsham...
...til å se inn i sjelen vår...
...og slik få bekreftet at vi fortjente utsettelse.
Men problemet er...
...at jeg var litt forvirret den gangen...
...og jeg laget ingen kunst...
...så du fikk aldri noe av meg.
Jeg vet at det er min feil...
...og det er sikkert altfor sent...
...men jeg har med meg noe i dag.
Dette er en bok med greier og...
Andre greier her.
Noen er tegnet ganske nylig...
...og andre for flere år siden, så det er god spredning.
Du har allerede en masse av Kaths greier.
Hun fikk mye inn i årenes løp, ikke...
Beklager.
Jeg vet aldri hva jeg skal gjøre.
Jeg skal ta meg av det.
Takk, George.
Kathy H og Tommy D.
Jeg husker dere.
Kathy, smart og veldig kreativ.
Og Tommy, et stort hjerte og raserianfall.
Dere må forstå...
...at Hailsham var de siste som vurderte etikken rundt donasjon.
Vi brukte kunsten til å vise hva dere kunne.
Vise at donorbarn nesten er som mennesker.
Men vi svarte på et spørsmål ingen stilte.
Ber man folk vende tilbake til mørke...
...til lungekreft, brystkreft, motonevronsykdom...
...sier de bare nei.
Det pleide å være to-tre par som dere hvert år.
Ikke så mange nå lenger.
Dere er de første på en god stund.
Som søker om utsettelse?
Det finnes ingen utsettelser.
Det har det aldri gjort.
Vi hadde ikke galleriet for å se inn i sjelen deres.
Vi hadde det for å se om dere hadde noen sjel.
Skjønner dere?
Ja.
Tegningene dine er veldig fine.
Jeg kan beholde dem om du vil.
Takk for at dere snakket med oss.
Stakkars dere.
Skulle ønske jeg kunne hjelpe.
Kan vi stoppe et øyeblikk? Jeg må ut.
Det er to uker siden jeg mistet ham.
Jeg har fått varsel nå.
Min første donasjon er om en måned.
Jeg kommer hit og forestiller meg at det er her...
...alt jeg noensinne har mistet, er skylt i land.
Jeg tenker at hvis det var sant...
...og jeg ventet lenge nok...
... ville en liten skikkelse dukke opp i horisonten bak jordet...
...og gradvis bli større til jeg så det var Tommy.
Han ville vinke...
...og kanskje rope.
Jeg slipper ikke fantasien lenger enn det.
Det kan jeg ikke.
Jeg tenker på hvor heldig jeg var som fikk tid med ham.
Men jeg vet ikke...
...om våre liv har vært så annerledes enn livene til dem vi redder.
Alle fullfører.
Kanskje ingen av oss forstår hva vi har vært gjennom...
...eller føler at vi har fått nok tid.