www.HoundDawgs.org
Udlign trykket ved 057.
Trykket holdes på 057. Ventilerne åbnes.
Gør klar til at indsætte MRD.
Strålingsmålerne er klar til bestråling.
Lugen er åben og fri.
MRD er fjernet. Gør klar til indsættelse.
Undgå fuld bestråling i mere end ti sekunder.
Ni, otte, syv, seks, -
- fem, fire, tre, to, en.
MRD på plads.
Luk lugen. Drej håndtaget 45 grader til venstre.
Lås det i lodret stilling for at starte sekvensen.
45 grader til venstre og så til højre. Venstre.
Højre. Du har lige forårsaget en atomulykke og udslettet hele byen.
Beklager, Jim. Jeg lover at gøre det rigtigt, når det gælder.
Det gælder nu, Matty.
- Skal vi bytte? - Han kan ikke nå at lære målerne.
Hvordan kan du løse komplekse matematiske ligninger, -
- men ikke kende forskel på venstre og højre?
Det er en slags dyskalkuli i isselapperne.
Vi kan øve det én gang mere. Nulstil det hele.
Vi har været i gang i 72 timer i træk.
Om to timer gælder det. Jeg henter noget mere kaffe.
Kaffe, amfetamin, mere kaffe. Du tager livet af dig selv.
Vi er tæt på en topologisk afvigelse.
- Siger jeg det til din begravelse? - Nej. Du har tavshedspligt.
Jim Beale, projektlog, første del af eksperimentet.
Tilsigtet mål: at åbne et ormehul i rum-tids-kontinuet for første gang.
Jeg vil rive hul i universet ved hjælp af MRD.
Et ustabilt, radioaktivt stof, så vi tager alle forholdsregler.
Mulige farer er alt fra radioaktivt udslip, til at universet kollapser.
Om 47 minutter igangsætter vi den første del af sekvensen, -
- hvor vi åbner den ene ende af ormehullet.
Han skulle være her nu. Han får talen om "Big Bang".
Han vil se fyrværkeri.
Vi bør kunne opfange en unik sekvens af partikler fra den anden side.
Den er så unik, at vi ved, vi har sendt den til os selv.
Så vil jeg have beviser, jeg kan vise vores investor Klaus Meisner.
Så vil han forsyne os med MRD, så vi kan åbne den anden ende.
Lad os se, hvad jeg betaler for.
Så sender vi den unikke sekvens af partikler tilbage til os selv, -
- hvilket beviser, projektet er lykkedes.
Big Bang. Vores teori er...
Det er ikke ideelt, at en investor betyder så meget for et eksperiment.
Men jeg har kun nok MRD til at åbne den ene ende.
- Vi begiver os ud på en rejse. - Nok fysik. Sæt lysshowet i gang.
Eksperimentet er sikkert og vist.
Jeg er sikker på, det vil virke.
Udlign trykket ved 057.
Trykket holdes på 057. Ventilerne åbnes.
Lugen er åben og fri. Gør klar til at indsætte MRD.
MRD er fjernet.
Undgå fuld bestråling i over ti sekunder.
Ni, otte, syv, seks, -
- fem, fire, tre, to, en.
MRD på plads.
Luk lugen. Drej håndtaget 45 grader til venstre.
Lås det i lodret stilling.
Start sekvensen.
Så er det nu.
Jim! Jim!
Vi troede, du fik et anfald.
- Virkede det? - Du bed dig ikke i tungen.
- Nej, maskinen? - Den magnetiske kerne smeltede.
- Hvor er Klaus? - Han gik, mens du var bevidstløs.
Du brænder dit lys i begge ender. Gå hjem og få sovet.
Jeg har solgt mit hjem for at betale dig og Matty.
Måske var det sabotage. Jeg mener det.
Måske kom nogen fra fremtiden for at ødelægge projektet, -
- fordi det med tiden fører til verdens undergang.
- Det er muligt. - Venner.
Se, hvad jeg har fundet.
Det er en eksotisk hybrid af slægten dahlia.
- Lige der. Den sorte plet. - Det kan være en manglende pixel.
- Den bevæger sig. - Der er den.
- Dér. - Jeg tror, det var Matty.
Nej, jeg så det, inden jeg besvimede. Det lignede et menneske, ikke Matty.
Den gik ud ad fordøren.
- Hvor kom du fra? - Hvordan gjorde du det?
- Hvordan er du kommet hertil? - I en bil. Hvad med dig?
- Du gik ikke gennem et ormehul? - Det begynder at føles sådan.
- Jeg har lige mødt dig. - Du virker, som om du kender mig.
Det gør jeg ikke.
Du gik, inden du kunne se det. Det lykkedes.
- Det så ikke sådan ud. - Kom ind i laboratoriet.
Du har spildt mine penge, og nu spilder du min tid.
- Jeg kan bevise, at det virkede. - Jeg har en aftale.
Vi har skrevet historie. Vedkommende vil forstå det.
Min kone sidder i restauranten, og hun vil bestemt ikke forstå det.
Du og din veninde kan tage med. Så kan vi tale om det over maden.
- Vi har lige mødt hinanden. - En anden gang.
Nej. Vi vil gerne spise middag med dig og din kone, ikke?
- Abby. - Abby.
- Hvad foregår der, Jim? - Undersøg blomsten.
Jeg spiser middag med Meisner og Abby.
Okay. Hvem er Abby?
Vi har foldet det sammen ved at skabe en tunnel, -
- en genvej mellem to steder, der ligger lysår fra hinanden.
Men det kræver to åbninger at rejse gennem et ormehul.
- I aften åbnede vi den ene ende. - Hvor er den anden ende?
- Det kræver, at vi gør det igen. - Jeg er ikke med.
Man skal have en sender og en modtager.
Ligesom en telefon kan man ikke ringe, uden der er to telefoner.
Vi har allerede modtageren. Vi har ringet.
- Hvor meget? - Jeg beder ikke om penge.
Nej, for hele projektet. Forskning, maskinen, det hele. Hvor meget?
- Det er ikke til salg. - Hvad vil du så have?
- En ny ladning MRD. - Får jeg så ti procent?
Det er radioaktive isotoper, beriget uran. Den slags, lande kriges om.
Ikke når vi kan besvare universets grundlæggende spørgsmål.
Men hvordan kan vi tjene penge på vores investering?
Vi taler ikke om flyvende biler og røntgenbriller, -
- men en æra i menneskets udvikling.
Beklager min kedelige indstilling, men hvordan vil du markedsføre det?
Beklager min kedelige indstilling.
Ved du, hvem der opfandt elektriciteten?
Selvfølgelig. Thomas Edison.
Det troede jeg også, indtil jeg faldt over en bog om Nikola Tesla.
Tesla arbejdede på at give alle gratis, ubegrænset elektricitet.
Men Edison gjorde alt for at så tvivl om ham og ødelægge hans ry.
Edison tog patent på en ineffektiv strøm, som man skulle betale for.
Tesla ville gøre verden til et bedre sted, -
- og Edison tvang alle til at betale, fordi han var misundelig på ideen.
Jeg har ikke noget på spil, men jeg ville satse på Jim, -
- for han er Tesla, og Edison var en nar.
Jeg forsyner dig med MRD, men jeg vil eje halvdelen af maskinen.
Det går ikke.
Det forholder sig sådan, at mit firma er det eneste, der producerer MRD.
Så held og lykke.
49 procent og penge til reparationerne.
- Du har en uge. - Jeg sover ikke, før den er færdig.
Tak. Tak.
Skal vi dele en taxa?
- Var jeg dit skalkeskjul i aften? - Hvorfor spørger du?
Enten kom du med Klaus, eller også kom du gennem ormehullet.
Jeg kom sammen med Klaus, men jeg tager hjem med dig.
Det kys kunne have kostet mig millioner af dollars.
Ville det have været det værd?
Det ville kræve mere forskning for at udelukke variablerne.
Jeg bor her.
- Vil han ikke have noget imod det? - Han tog hjem med sin kone.
- Vil du have noget at drikke? - Sort kaffe til mig.
- KMC 0-14. - Kan du lide min dahlia?
Ja, hvor har du den fra?
Beklager, jeg er nødt til at svare.
- Chuck, hvad så? - Hvad laver du?
- Jeg snakker med dig. - Hvad er klokken præcis hos dig?
- 9.45.22... 23. Fortsæt. - Hvornår mødtes vi første gang?
- Hvad går det her ud på? - Sig det nu bare. Det er vigtigt.
For ti år siden på karaokebaren. Hvad er der?
Så vi har kendt hinanden længe og stoler på hinanden?
Hold dig væk fra den pige. Hun vil dig ikke noget godt.
Fortæl ikke nogen om eksperimentet. Vi har fat i noget virkelig stort.
- Hvad laver du her, Jim? - I var ikke i laboratoriet.
- Tag tilbage, så mødes vi der. - Du sagde, vi havde fat i noget.
Hvad var det med Abby?
- Mit hoved er ved at sprænges. - Drop pillerne, og se at få sovet.
- Hvad mente du om Abby? - Jeg henter nogle piller.
Chuck, jeg har regnet det ud. Det giver mening. Det er helt vildt.
- Hold op, du giver Jim hovedpine. - Det er som tordenvejr i mit hoved.
Hvad mente du, da du talte om...
- Hvor længe var jeg væk? - Jim, du er vågen.
- Du var bevidstløs i 8,5 timer. - Hvorfor vækkede I mig ikke?
Du kræver et minimum af hvile for at kunne fungere ordentligt.
- Læg dig ned igen... - Jeg havde bare brug for at sove.
Hvor har du den jakke fra?
Har du overvejet forbindelsen mellem anfaldene og KMC 0-14?
- KMC 0-14? - Dahliaens serienummer.
Vi må vente på, at Chuck kommer tilbage.
Mød mig på laboratoriet. Vi skal have åbnet et nyt ormehul.
Vi må vente på Chuck.
- Har du glemt dine nøgler? - Bor Abby Ross her?
- Hun er her ikke. - Jim Beale. Jeg er en ven.
- Hej, sovetryne. Leder du efter mig? - Er der en mand i din lejlighed?
Du må have ringet på hos min nabo.
- Jeg skal se din blomst. - Flot. Jeg er en pæn pige.
Du kan i det mindste give morgenmad først.
OPKALD AFSLUTTET ROSS, ABBY
- Serverer de morgenmad her? - To gange morgenkomplet, Mike.
- Hvor har du din dahlia fra? - Det var en gave.
Den slags eksotiske planter er en dyr gave.
Jeg fik den af en, der gav mig alt undtagen et øjeblik af sin tid.
Tid er den eneste ægte valuta.
At møde dig var den vigtigste del af mit eksperiment.
Er det faktum?
Jeg mener, at din dahlia kan være vigtig for min forskning.
- En til, Mike. - Eller måske ikke. Det er en teori.
Hvad går al den ballade om min dahlia ud på?
- Hvordan kan jeg stole på dig? - Sandheden vil sætte dig fri.
ID-nummeret svarer til det på den, der kom gennem ormehullet.
- Men det er sikkert et tilfælde. - Din slags tror ikke på tilfælde.
Jo da. Einstein sagde, at det var Guds måde at være anonym på.
Så det var et lykketræf, at maskinen virkede.
Nej, det var mig. Jeg fandt på ideen, der fik den til at virke.
- Og hvad var det? - Jordens rotation.
Det største problem ved at åbne et ormehul er at skabe nok energi.
Ikke ulig den energi, en planet skaber, når den drejer rundt.
Kraften er der. Jeg behøvede ikke skabe den.
Jeg fandt bare en måde at udnytte den på.
Det er ligesom os. Energien er der.
Vi skal bare finde en måde at udnytte den på.
- Jim, er du okay? - Chuck. Du fandt mig.
Teknologien er kommet langt. Det er svært ikke at blive fundet.
Jeg tror, vi har sendt den til os selv.
Chuck, du havde ret om pigen.
Fem, fire, tre, to...
Jim. Trykket er faldet til under 029. Vi må afbryde det.
Godt. Det er den skide holder igen. Vi må ændre effekten.
Det vil tage tid at rekalibrere det. Hvad med at holde en pause?
- Jeg kan godt lide din lighter. - Tag den. Det er din.
Den mangler gas. Ræk mig tændstikkerne.
Så min blomst er den samme, der kom gennem dit ormehul?
Jeg må lave nogle undersøgelser for at være sikker.
- Hvad er min findeløn? - Hvad?
Fint nok. Jeg kan nøjes med et sommerfuglekys.
De er ens, Jim. Deres dna er identisk.
KMC 0-14. Den første organisme, der har rejst i tiden.
Ja, men i et parallelt univers kan Klaus Meisner Corporation...
- Lige et øjeblik. Hvad sagde du? - Et parallelt univers?
Nej. Klaus Meisner Corporation.
KMC 0-14. Klaus Meisner Corporation 0-14.
De har licens på eksotiske planter.
Vi må overveje muligheden for, at da de to planter rejste gennem...
- Jim Beale. - Klaus Meisner vil tale med dig.
- Stil ham igennem. - Har du dahliaen?
- Ja. Har hun fortalt dig det? - Kom hen på mit kontor.
- Hvad foregår der? - Du bliver røvrendt.
Logik. Fornuft. Værdighed.
Alt det lader til at forsvinde ved duften af hendes parfume.
Ens sunde fornuft fordufter, -
- når hendes hår rammer panden og indrammer øjnene.
En fuldstændig overgivelse, som man ikke har kontrol over.
- Sid ned. - Jeg vil helst røvrendes stående.
Hvis du vil angribe mig, skal du satse det hele, for jeg taber aldrig.
- Klaus, hør her... - Kald mig mr. Meisner.
Mine venner og partnere kalder mig Klaus, men du er en medarbejder.
Jeg arbejder ikke for dig.
En ladning MRD koster omtrent fem millioner.
Det er en formue for dig, men ubetydeligt for mig.
Jeg har mistet større beløb mellem puderne i min sofa, -
- men du har brug for MRD, hvis din maskine skal kunne virke.
Derfor kommer du til mig med hatten i hånden.
49 procent af mit projekt gør dig ikke til min chef.
Du mangler beviser på, at prototypen virker.
Beviser på, at du har skabt et ormehul.
Det kræver, at du kan sende det oprindelige eksemplar, -
- som er registreret som KMC 0-14, tilbage til den anden side.
Det forholder sig sådan, -
- at jeg ejer alle rettighederne til alle KMC-produkter, -
- hvilket betyder, at du har heldet med dig.
Jeg vil sælge dig rettighederne for 50 procent af din virksomhed.
Hvis man lægger det sammen med de 49 procent, jeg allerede ejer, -
- så står du tilbage med én procent for dine anstrengelser.
Hvis du vil færdiggøre eksperimentet, som vil føre til tidsrejse, -
- så arbejder du for mig. Du er en medarbejder.
Du trådte ved siden af i et svagt øjeblik.
Jeg må indrømme, at hun er utrolig lækker.
Men du vil ikke droppe århundredets opdagelse på grund af en navnestrid.
Som vores veninde sagde, så er du Tesla, -
- og jeg er ganske tilfreds med blot at være endnu en Edison.
Jim Beale, projektlog. Sidste optegnelse inden fuldførelsen.
Den lyd, der har plaget min hjerne, siden jeg åbnede ormehullet, -
- er endelig holdt op. Forhåbentlig for altid.
Klaus Meisner har krammet på mig.
Han vidste, at jeg havde brug for et bevis på, at maskinen virker.
Ellers er det bare blinkende lys.
Sender jeg dahliaen tilbage til mig selv, ejer han maskinen.
- Hvad laver du? - Jeg afleverer den tilbage.
Abby er variablen, og jeg har brug for, at hun er en konstant.
Hvis maskinens skæbne er forudbestemt, -
- skal dahliaen komme gennem på grund af hende.
Hun skal sende den gennem ormehullet.
Hvis hun kommer hen på laboratoriet med den og Klaus, -
- så er det skideuheldigt, men så ved jeg i det mindste besked.
- Jim. Jeg ventede dig ikke. - Du behøver ikke invitere mig ind.
Godt, der er ret rodet lige nu.
Jeg har en pistol for panden, men jeg vil ikke selv trykke på aftrækkeren.
Det er din. Du bestemmer, hvad der skal ske.
Om to dage starter jeg maskinen og åbner ormehullet.
Men nu er det op til dig, hvad der rejser gennem det.
Du må træffe valget.
Mr. Meisner, vent her, -
- mens jeg følger miss Ross og hendes dahlia ind i laboratoriet.
Så det er sådan, det skal være?
- Det er det nødt til. - Det er sådan, det er.
Det virker sådan nu, men med tiden vil du se det i et andet lys.
Vi har haft vores tid sammen.
Farvel, Jim.
Tag dem her på. Du skal ikke gå glip af noget.
Fem, fire, tre, to, en.
MRD på plads.
Luk lugen. Drej håndtaget 45 grader til venstre.
Lås det i lodret stilling. Start sekvensen.
Indled graviton-resonans.
Du ejer dahliaen, men du ejer ikke mig.
Har du ild? Tændstikker?
To pinde, jeg kan gnide mod hinanden?
- Genkender du den? - Burde jeg det?
- Det er din. - Det er det nu. Tak.
Det, du og Klaus gør, er forkert og må stoppe.
Jeg ved, hvad I er ude på, og jeg vil ikke lade det ske igen.
- Det vedkommer ikke dig. - Det gør det, hvis vi finder sammen.
Plejer det at virke for dig? Eller har du glemt, hvordan man flirter?
Jeg har luret dig. Jeg burde have vidst, -
- at der ville være en hage ved en, der er så intelligent og smuk.
Der er en stor hage.
- Hvor kom du fra? - Hvordan gjorde du det?
Hvordan er du kommet hertil?
- Du gik ikke gennem et ormehul? - Det begynder at føles sådan.
- Jeg har lige mødt dig. - Du virker, som om du kender mig.
Det gør jeg ikke.
- Fortæl mig igen, hvor den var. - Her. Vi var ved at træde på den.
Jeg så den ikke, da jeg kom ind.
Da jeg kom ind, var jeg lige ved at falde over den.
- Spiser du ikke middag med Klaus? - Det gør jeg også.
Lad os prøve noget. Det er min telefon. Ring op til den.
- Den gik på telefonsvareren. - Prøv igen.
Den ringer.
- Hvad så, Chuck? - Hvad laver du?
- Snakker med dig. - Hvad er klokken præcis hos dig?
9.45.22... 23. Fortsæt.
- Det kan være en svindler. - Spørg om noget, kun vi to ved.
- Hvornår mødtes vi første gang? - Hvad går det her ud på?
- Sig det bare. Det er vigtigt. - For ti år siden på karaokebaren.
- "For ti år siden på karaokebaren." - Det vidste jeg ikke.
Sig, at jeg ikke skal stole på Abby Ross. Hun udnytter mig bare.
Hvad? Nej.
Du er min bedste ven. Jeg vil forstå det.
Så vi har været venner længe og stoler på hinanden?
Hold dig væk fra den pige. Hun vil dig ikke noget godt.
Fortæl ikke nogen om eksperimentet. Vi har fat i noget virkelig stort.
Det skete virkelig. Matty, har du været til et orgie for indianere?
- De knepper i telte. - Jeg er ikke med.
Hvis jeg regner rigtigt, er jeg nok på vej herhen lige nu.
- Hvordan ved du det? - Det var jeg tidligere.
- Jeg tager herhen. - Det ved vi ikke med sikkerhed.
Vi må holde dig isoleret for at undgå sammenstød mellem årsagssammenhænge.
Min tilstedeværelse har ikke forårsaget nogen ændringer endnu.
Vi må sikre os, at maskinen ikke falder i de forkerte hænder.
Er du hemmelig agent nu? Du er videnskabsmand.
Som videnskabsmand må du tage et skridt tilbage, -
- trække vejret og analysere data grundigt.
Fint nok. Så bliver jeg her og observerer dette sære, nye miljø.
- Hvad er det? - Det er en fjernbetjening.
Vi bruger den til at styre tv.
Hold da op. I fremtiden styrer vi tv med sindet.
- Du er kun fem dage foran os. - Det er ikke for sjov.
Nu er du en del af eksperimentet ligesom dahliaen.
Så vi må undersøge dig på samme måde og følge processen.
Fortæl os præcis, hvordan du gjorde det, og hvordan det føltes.
Ormehullet åbnede sig, og jeg sprang ind i det.
- Hvorfor er du så tykhovedet? - Fordi vi spilder tiden med snak.
Vi må gøre noget. Jeg blev snydt. Vi må slå igen.
Ikke før vi ved, hvad der skete. Vi roder med naturkræfterne.
Naturkræfterne fortæller mig, at jeg skal pisse.
- Hvad laver du her, Jim? - I var ikke på laboratoriet.
- Tag derhen, så mødes vi der. - Du sagde, vi havde fat i noget.
Hvad var det med Abby?
- Mit hoved er ved at sprænges. - Drop pillerne, og se at få sovet.
- Hvad mente du om Abby? - Jeg henter nogle piller.
Bliv her. Kom ikke ud, uanset hvad du hører. Ræk mig hovedpinepillerne.
Chuck, jeg har regnet det ud. Det giver mening. Det er helt vildt.
- Hold op, du giver Jim hovedpine. - Det er som tordenvejr i mit hoved.
Du sagde noget om Abby, og at vi havde fat i noget stort.
- Nej, det er for meget. - Matty, bevar fatningen.
Matty, se på mig.
Se på mig. Syng pi-sangen. 3,14159... Syng nu.
...2653589...
Jim.
Pis. At rejse i tiden har gjort ham til et dumt svin.
Tilbuddet om en drink er trukket tilbage.
Hvad med kaffe? Tæller det? Jeg fik aldrig drukket min kaffe.
- Hvad vil du, Jim? - Jeg gik uden at sige farvel.
Men hvis du lukker mig ind, vil jeg gerne sige undskyld.
Lad mig så høre.
Den skal være god, hvis du vil se, hvad jeg har at byde på.
Jeg ved, hvad du har at byde på. Problemer.
Skal jeg virkelig forklare det? Du kryber for mig, og så...
Jeg har en plan. Der er så meget, jeg gerne vil sige...
Jeg ved ikke, hvor jeg skal begynde.
I visse stammer driver kvinderne mænd til vanvid med shamanisme.
- Er du en shaman? - Nej, jeg er bare en pige.
- Undskyld. - Det er godtaget.
HENTER KAFFE FINGRENE VÆK FRA MINE SAGER
Bor Abby Ross her?
- Hun er her ikke. - Jim Beale. Jeg er en ven.
Hej, sovetryne. Leder du efter mig?
- Er der en mand i din lejlighed? - Du må have ringet på hos naboen?
- Jeg skal se din blomst. - Flot. Jeg er en pæn pige.
Du kan i det mindste give morgenmad først.
Det største problem ved at åbne et ormehul er at skabe nok energi.
Ikke ulig den energi, en planet skaber, når den drejer rundt.
Kraften er der. Jeg fandt bare en måde at udnytte den på.
- Kvit eller dobbelt. - Den er jeg med på.
Det er sprutten. Jeg er ikke vant til at drikke.
TID ER DEN ENESTE ÆGTE VALUTA
Giv mig den.
Er du klar?
- Det er svært ikke at blive fundet. - Især når der er to af dig.
Det er ikke mig, for jeg sidder her. Han kunne lige så godt være en anden.
- Men det er dig en uge yngre. - Fra nu af er hun sammen med mig.
- Hvordan kan du vide det? - Det vil jeg sikre mig nu.
Jim! Det handler ikke om parforhold.
- Det er større end dig og pigen. - Ikke for mig.
Du kan ikke ændre fortiden, fordi du blev såret.
Det her er ikke fortid for dig. Jeg ændrer kun min egen fortid.
Uanset hvad der sker med ham, vil jeg føle sådan, ikke?
Aner det ikke. Du er den første, der gør det.
Jeg kan kun få styr på min fortid ved at tage kontrol over min fremtid.
Hun udnytter dig for at få fat i maskinen.
Nej, hun udnytter ham, så jeg kan vende op og ned på det hele.
- Jim, er du okay? - Chuck. Du fandt mig.
Teknologien er kommet langt. Det er svært ikke at blive fundet.
Du smager af aske.
- Hvem er det? - Bare ignorer det, så går de.
- Gør de? - Ja.
Det er Klaus.
Så skal du helt sikkert ignorere det.
- Ved han ikke, at jeg er her? - Det er jeg ligeglad med.
Fortæl ham, at det hele går efter planen.
- Hvad snakker du om? - Svar. Jeg vil høre, hvad I siger.
Fint nok.
Jeg kan ikke invitere dig ind. Jim Beale er her og skal kneppe mig igen.
Hvad venter du på?
Jeg har lige opgivet min indtægt for dig, så det må hellere være det værd.
Så du arbejder altså for ham. På et projekt om at rejse i tiden.
- Det er ikke for ham. - Hvorfor betaler han dig så?
Af en, der er så klog at være, så er du ret dum.
- Så forklar mig det. - Tving mig ikke til at sige det.
Sandheden vil sætte dig fri, husker du nok.
Fordi jeg kneppede ham.
Han betalte mine regninger og husleje.
Hvorfor så mig?
Det sluttede, da vi to mødtes, men først officielt lige nu.
Springer du på den første den bedste?
Du må have haft en bagtanke med at kneppe mig sådan.
Du opfører dig som en barnlig skiderik.
Og du har ret. Jeg udnyttede dig til min research.
Et trick for at stjæle mine ideer til din ondsindede plan.
Hvad er det så? Lad os få alle kortene på bordet.
- Den er ikke færdig endnu. - Venter du på mit næste træk?
Du foretager det nu. Vil du se, hvad jeg arbejder på?
Jeg er på baren for at drikke den her dag væk.
Efter at have arbejdet på et skjult laboratorium i to år -
- var John Banes prototype blevet en legende.
Det siges, at han opfandt en tidsmaskine.
Men ingen vidste, at lige inden jeg mødte ham, havde den virket.
Har du ild?
Jeg vidste alt om fysikeren John Bane.
Men jeg havde aldrig troet, jeg ville komme til at kende ham.
En science fiction-roman.
Nærmere en lang novelle på nuværende tidspunkt.
Skal din helt John Bane forestille at være mig?
Jeg fik ideen fra en artikel om dig, men da jeg mødte dig...
- Ved du, hvem jeg er? - John. Fysikeren John Bane.
Historien blev mere indviklet. Derfor er den ikke færdig endnu.
Jeg ville se, hvordan det endte.
Men det er jo ikke mig.
Bare en udgave af mig uden mine minder og følelser.
Det er uheldigt. Gid vi havde tid nok til at komme tættere på hinanden.
Jeg er bare en pige.
Min drømmepige.
Vi kunne få et rigtigt forhold.
Jeg troede på lykketræf, -
- men universet fik mig til at skifte mening på grusom vis.
Som tiden gik, tænkte jeg på, om vi havde en fremtid, -
- eller skæbnen ville adskille os.
Hvad der sker fra nu af, afhænger af mig. Det er derfor, jeg er her nu.
Man kan ikke ændre skæbnen. Det er som at tvinge solen til at gå ned.
Hvem siger, jeg ikke kan det?
Så du det? Det var mig. Sig, at det ikke var mig.
Videnskabsmænd og deres gudekompleks.
Det er mig, der ryger.
Jim, er du okay?
- Jim? - Det er Abby.
Der er noget galt med Jim. Han hoster blod op og får anfald.
Vil du ikke nok komme? Han vil ikke på hospitalet.
Abby. Gør ikke noget, før jeg kommer.
Ring ikke til nogen. Gør ikke noget. Jeg er på vej.
Hvad gør du?
Sig til den første Jim, at jeg får den undersøgt af en specialist.
- Hvor er den anden? - Chuck sender den til en specialist.
Det må være ham, der ringede.
- Hvad laver du? - Afleverer den tilbage.
Et ormehul. Det er et underligt ord, når man tænker over det.
Han oplever, hvad der kun kan beskrives som en tidsmæssig respons.
To væsner med samme bevidsthed kan ikke findes i det samme univers.
Det er naturens måde at korrigere afvigelsen på.
- En tidsmæssig respons? - Det er det, der giver bedst mening.
Hvis du er ekspert i rumkræft, hvad kan vi så forvente nu?
Hvis forværringen er synkron med 0-14's endepunkt...
- Jeg er med. Hvad så? - Han har cirka 48 timer.
Så vil hans vitale organer nedbrydes, og den biologiske funktion stoppe.
Han er blevet udvalgt til at uddø.
Du forstår virkelig at pakke det ind.
Jeg er fysiker, ikke læge.
Hvordan skal jeg kunne tro på det her?
Nu har du chancen. Du har beviset her.
Men vær forsigtig. Universets skæbne hviler i dine hænder.
Jim. Jeg ventede dig ikke.
- Gem dig, hvis han kommer ind. - Nej, han tror, Klaus er her.
- Jeg har min teori om, hvem det er. - Hvad går den ud på?
Jeg fortæller dig ikke flere teorier. Det er ikke derfor, jeg er her.
- Det er ikke det, jeg vil. - Hvad vil du?
Ignorere kendsgerningerne. Lade tvivlen komme dig til gode.
Alle beviser peger på, at du narrer mig...
...men jeg nægter at tro på det.
Jeg kender dig knap nok, men der skete noget i vores korte tid sammen.
Det var måden, du betragtede mig på, ligesom du betragter mig nu.
- Er det værre, når han er tæt på? - Ja.
Nærheden må spille en rolle.
Vi må få dig så langt væk som muligt for at lindre responsen.
Forhale det uundgåelige.
Så nu viser jeg min tiltro til dig.
Jeg har en pistol for panden, men jeg vil ikke selv trykke på aftrækkeren.
Det er din. Du bestemmer, hvad der skal ske.
Om to dage starter jeg maskinen og åbner ormehullet.
Men nu er det op til dig, hvad der rejser gennem det.
- Chuck, tag din ven og skrid. - Okay.
- Abby. - Du løj for mig.
- Ikke om mig og dig. - Mig og dig bygger på løgn.
Hvis du forstod min logik...
- Der er en forklaring på det hele. - Ikke på mine følelser.
Jeg ved ikke, hvem jeg taler med nu, men uanset hvilken Jim du er, -
- så skal du skride, inden jeg bliver smittet af din psykotiske sygdom.
Jeg tror ikke, at tidsmæssig respons smitter.
Matty, hvor er den første Jim?
Snig dig væk, og mød mig hjemme hos os.
Sig, at du har glemt dine læsebriller derhjemme.
Så ødelæg dem, og sig, at du må hente dit andet par.
Gør det bare, og...
...tag D-29-B med.
Dextro 29 Boost. En betaversion.
Det er en hybrid syntese af binyre-adrenalin.
Det vil ikke holde dig i live, men du opdager ikke, du er ved at dø.
Jeg er ved at dø. Jeg er ved at dø. Ja.
Godt. Hvad gør vi? Jeg er ved at dø. Døden.
48 timer. Det må vi forhindre, ikke? Det bør vi.
Vi gør ikke noget. Hvis vi ikke åbner ormehullet, er det aldrig sket.
- Har du overvejet... - Jeg er her. Det er sket.
- Men har du overvejet... - Nu finder vi en brugbar løsning.
Vi må af med en af jer. Vi fortæller den første Jim sandheden.
- Han forsvinder, og du overlever. - Det vil han ikke, hvis han skal dø.
Det ville du eller jeg ikke gøre. Eller det har jeg jo gjort.
- Måske skulle jeg forsvinde. - Og gøre det værre?
Laver du sjov? Gøre det værre? Jeg har to dage tilbage.
Jeg har mistet rettighederne til mit livsværk, og min kæreste hader mig.
Parallelle dimensioner.
Der findes ikke kun ét univers, -
- men uendelige muligheder, som indtræffer samtidig i al evighed.
Alle udgaver af alle væsner findes i en parallel virkelighed.
Du besøgte ikke dit nuværende univers' fortid.
Tværtimod. Du bevægede dig bare til det tilstødende virkelighedsplan.
Du handler selvstændigt på en alternativ tidslinje.
- Nej. - Det er stadig en hypotese.
Det har jeg overvejet, men jeg har selv set, at alt gentog sig.
- Men ifølge din dagbog... - Hvad for en dagbog?
- Hvor har du den fra? - Den lå i din jakkelomme.
- Har du haft den hele tiden? - Jeg behandlede den som data...
- Det er ikke min håndskrift. - I havde begge to travlt.
- Det er hendes bog. Abbys. - Den var foruroligende korrekt.
Matty, det er en opdigtet historie, som ikke engang er færdig.
Slut med teorier. Maskinen er klar.
- Hvor meget har du af det stads? - Nok.
- Det er vores bedste chance. - Klaus betalte for én ladning MRD.
Hvis jeg går tilbage gennem ormehullet til den første dag, -
- behøver vi aldrig gøre det igen.
- Jeg kan overtage. - Hvor har du været?
Vores massespektrometer virkede ikke. Jeg ville have vurderet 0-14.
- Hvordan har den det? - Helt fint.
Men de beholder den, så de kan køre den gennem scintillationsdetektoren.
- Så længe de ikke ved hvorfor. - De tror, det er en prøve.
- Vi er næsten klar. Skal vi øve det? - Helt klart.
Dahlia 2.0 er også væk, så vi må sende noget andet gennem ormehullet.
Jeg kan nok finde en erstatning.
Udlign trykket ved 057.
Trykket holdes på 057. Ventilerne åbnes.
Lugen er åben og fri.
Strålingsmålerne er klar til bestråling.
Gør klar til at indsætte MRD.
MRD er fjernet. Gør klar til indsættelse.
Undgå fuld bestråling i over ti sekunder.
Ni, otte, syv...
Påbegynder indføring af MRD.
...fem, fire, tre, to, en.
- MRD på plads. - Luk lugen.
Jim. Trykket er faldet til under 029. Vi må afbryde det.
Godt. Det er den skide holder igen. Vi må ændre effekten.
Det vil tage tid at rekalibrere det. Hvad med at holde en pause?
Jeg holder ikke pauser.
Har du fået kigget på den bunke dataudlæsninger på dit kontor?
- Jeg ved, hvad du er ude på. - Gør du?
- Du vil have, jeg skal sove. - Du har luret mig.
Fint nok. Jeg går ind og arbejder lidt på det.
Men jeg tager ikke en lur.
Gør dig klar, Jim.
Matty, luk lugen. Drej håndtaget 45 grader til venstre.
Lås det i lodret stilling, og start sekvensen.
- Chuck, jeg kan ikke... - Matty, kom så.
- Venstre og højre? - Han kan komme når som helst.
Venstre og højre er ikke...
Matty, du har gjort det tusind gange. Gør det nu.
SYSTEMFEJL UGYLDIG SEKVENS
Du jagter hende stadig, ikke?
Jeg er ikke klar over, at jeg gør det, før jeg gør det.
Kraften til at krydse universet på et øjeblik.
Den umulige drøm bliver mulig.
Alle de utrolige ting, du kunne opnå. De evige spørgsmål, du kunne besvare.
Og så vil du bare have et knald.
- Du ville gøre det samme. - Du har sikkert ret.
Maskinen virker stadig, men der er ikke mere MRD.
- Vi kan prøve at skaffe penge. - Hvordan det på 36 timer?
Hvad med Klaus?
Du har set fremtiden. Vi kunne satse på aktiemarkedet.
- Så du nyhederne, inden du gik? - Jeg er færdig med fortiden.
Hvis vi skal tage afsked, kan jeg i det mindste byde på middag.
Okay.
Vi lader den første Jim fortsætte, i hvert fald indtil du er væk.
Hvor er Matty?
Han var knust over det, han gjorde. Han ville ikke se dig i øjnene.
Det er dig. Jeg mener, ham. Jeg må hellere svare.
Bestil du bare. Jeg kommer straks.
Den er ikke færdig endnu.
- Chuck fortalte mig det hele. - Chuck er en skiderik.
Jeg vil høre det fra dig. Hvorfor gik du gennem ormehullet?
- Fordi mit hjerte var blevet knust. - Og du bebrejder mig.
Jeg kan kun bebrejde mig selv. Jeg gjorde det mod mig selv.
Jeg vil godt give teknologien noget af skylden.
Den eneste måde at få den anden Jim ind i ormehullet på -
- er at dukke op i morgen med dahliaen og Klaus.
- Det scenarie vil jeg ikke gentage. - Men hvis det vil redde dit liv...
Det vil det ikke, for vi er fem millioner fra et ormehul.
Jeg kan skaffe pengene.
Nej.
- Har I nogen spørgsmål til menuen? - Må vi få et øjeblik?
Men det ville være for vores skyld, så vi kan få mere tid sammen.
- Det vil jeg ikke lade dig gøre. - Det er mit valg, ikke dit.
Så bliver det dit valg.
Kør mig langt væk.
- Vil De tjekke ind? - Ja.
- Deres navn? - James Beale.
- Det lader til, De allerede bor her. - Hvad?
Nå ja. Jeg har glemt mit nøglekort. Må jeg få et nyt?
Selvfølgelig.
Der findes ikke kun ét univers, -
- men uendelige muligheder, som indtræffer samtidig i al evighed.
Alle udgaver af alle væsner findes i en parallel virkelighed.
Du besøgte ikke dit nuværende univers' fortid.
Tværtimod. Du bevægede dig bare til det tilstødende virkelighedsplan.
John Bane besøgte ikke sin egen fortid.
Han var rejst til fortiden i et parallelt univers, -
- der lignede hans egen så meget, at han havde overset forskellene.
Et uendeligt antal muligheder, valg og udfald.
Kør mig til Grand Hotel.
Mr. Meisner, vent her, -
- mens jeg følger miss Ross og hendes dahlia ind i laboratoriet.
- Er det virkelig, hvad du ønsker? - Er der ingen champagne?
Så det er sådan, det skal være?
- Det er det nødt til. - Det er sådan, det er.
Det virker sådan nu, men med tiden vil du se det i et andet lys.
Så det betød ikke noget.
Tag dem her på. Du skal ikke gå glip af noget.
Drej håndtaget 45 grader til venstre.
Lås det i lodret stilling. Start sekvensen.
Jeg er ikke interesseret, så glem det.
Jeg arbejder rent faktisk.
- Ved du, hvem jeg er? - Burde jeg vide det?
Du godeste. Du ligner ham på en prik.
- Hvem? - John.
- Fysikeren John Bane. - Sikke et tilfælde. Jeg er fysiker.
Det siges, han opfandt en tidsmaskine.
- Gjorde han det? - Ingen ved det.
Han døde i en eksplosion, inden jeg kunne interviewe ham.
- Er det rigtigt? Ærgerligt. - Branden ødelagde alt hans arbejde.
Det er trist. At være så tæt på at kunne styre tiden og så...
...forsvinde på et øjeblik.
"Tiden er en dygtig lærer, der tager livet af alle sine elever."
Den kan jeg godt lide. Den var god.
- Kan du flere? - Ja. Tag en drink med mig.
Så skal jeg fortælle dig om mit eksperiment med at rejse i tiden.
- Min historie er meget bedre. - Er din historie bedre?
- Er det faktum? - Nej, bare en teori.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Oversættelse: Louise Munk Alminde Scandinavian Text Service 2016