www.HoundDawgs.org
Utjämna trycket på 057.
Trycket stabilt på 057. Öppnar ventilerna.
Förbereder laddning av MRD.
Strålmätare inkopplade och exponeringsklara.
Luckan är öppen och fri.
MRD ute ur inneslutningen. Förbereder laddning.
Håll full exponering i maximalt tio sekunder.
Nio, åtta, sju, sex -
- fem, fyra, tre, två, en.
MRD på plats.
Stäng luckan. Vrid handtaget åt vänster 45 grader.
Lås det i lodrätt läge för att starta sekvensen.
Vänster 45, sen höger. Vänster...
...höger. Du orsakade nyss en kärn - explosion och utplånade hela stan.
Förlåt, Jim. Jag lovar att göra rätt när det är dags.
Det är dags nu, Matty.
- Ska vi byta? - Han hinner inte lära sig mätarna.
Hur kan du lösa komplexa matematiska ekvationer -
- men inte skilja vänster från höger?
Det är en dyskalkyli i hjässloben.
Vi hinner en till övningsrunda. Nollställ allt.
Vi har jobbat i 72 timmar i sträck.
Om två timmar kör vi på riktigt. Jag hämtar mer kaffe.
Kaffe, amfetamin, mer kaffe... Du tar livet av dig.
Vi är nära en topologisk anomali.
- Säger jag det på din begravning? - Nej. Du skrev på sekretessavtalet.
Jim Beale, projektlogg, del 1 av experimentet.
Mål: öppna ett genomfarbart maskhål i rumtidskontinuum för första gången.
Jag gör ett hål i rymdväven med hjälp av MRD.
Ett instabilt radioaktivt ämne, så alla försiktighetsåtgärder vidtas.
Risker: från hanterbara utsläpp till... ja, att universum rasar ihop.
Om 47 minuter startar vi sekvensens första del -
- då vi öppnar maskhålets ena ände.
Okej, han borde vara här. Jag ger honom Big Bang - talet.
Han vill se fyrverkerier.
Vi vill detektera en unik sekvens av partiklar sänd från andra sidan.
En sekvens så unik att vi vet att vi själva sänt den.
Då kan jag bevisa funktionen för vår riskkapitalist Klaus Meisner.
Han ger oss MRD för att öppna den andra änden.
Få se vad jag betalar för.
Sen skickar vi tillbaka den unika sekvensen till oss själva.
Det visar att projektet lyckats.
Big Bang. Vi har bevis...
Det är inte bra med en investerare som är så viktig för experimentet.
Men jag har bara MRD för att öppna en ände.
- Vi ger oss ut på en resa som... - Nog fysikprat. Starta ljusshowen.
Det är ett experiment i visshet.
Jag är säker på att det fungerar.
Utjämna trycket till 057.
Trycket stabilt. 075. Öppnar ventilerna.
Luckan är öppen och fri. Förbered laddning av MRD.
MRD ute ur inneslutningen.
Håll full exponering i maximalt tio sekunder.
Nio, åtta, sju, sex -
- fem, fyra, tre, två, en.
MRD på plats.
Stäng luckan. Vrid handtaget åt vänster 45 grader.
Lås det i lodrätt läge.
Starta sekvensen.
Då kör vi.
Jim. Jim!
Vi trodde att du krampade.
- Funkade det? - Du bet inte i tungan.
- Nej, maskinen. - Magnetkärnan smälte.
- Var är Klaus? - Han gick när du var medvetslös.
Man kan inte slita ut sig i evighet. Du borde sticka hem och sova.
Jag sålde mitt hem för att betala dig och Matty.
Det var kanske sabotage. Jo, jag menar det.
Besökare från framtiden kanske förstörde vårt projekt -
- för att det leder till en fjärran apokalyps.
- Det är absolut möjligt. - Hör ni!
Titta vad jag hittade.
Det är en exotisk dahliahybrid.
- Precis där. Den svarta fläcken. - Det kan vara en kass pixel.
- Den rör sig. - Där rör den sig.
- Där. - Jag tror att det var Matty.
Nej, jag såg nån innan jag slocknade. Det liknade en människa, inte Matty.
Den gick ut genom entrén.
- Var kom du ifrån? - Hur gjorde du det där?
- Hur kom du hit? - I en bil. Hur kom du hit?
- Du gick inte genom ett maskhål? - Du får mig att känna det så.
- Jag har precis träffat dig. - Varför verkar du känna mig då?
Det gör jag inte.
Ni gick innan ni kunde se. Det lyckades.
- Det såg inte så ut. - Följ med till labbet.
Ni har ödslat mina pengar och nu min tid.
- Jag kan bevisa att det gick. - Jag är sen till ett möte.
Vi skrev historia. De förstår det.
Min fru är redan på restaurangen och hon kommer inte att förstå.
Ni och er lilla vän kan följa med, så tar vi det över maten.
- Vi möttes nyss. - En annan gång då.
Nej. Vi äter gärna med er och er fru. - Inte sant...?
- Abby. - Abby.
- Vad händer, Jim? - Testa blomman.
Jag ska käka med Meisners och Abby.
Okej. - Vem är Abby?
Vi har vikt rumtiden genom att skapa en tunnel.
En genväg mellan två punkter ljusår ifrån varandra.
Men för att gå igenom maskhålet behövs två öppningar.
- I kväll öppnade vi en ände. - Var är den andra änden?
- Vi måste upprepa det för att se. - Jag fattar inte.
Man behöver en sändare och en mottagare.
Precis som man med en telefon inte kan ringa utan en andra telefon.
VI har redan mottagaren. Vi blev uppringda.
- Hur mycket? - Jag ber inte om pengar.
Nej, för hela projektet. Forskning, maskinen - rubbet. Hur mycket?
- Det är inte till salu. - Vad vill ni ha då?
- Mer MRD. - Då får jag 10 %?
Det är farliga isotoper, anrikat uran. Sånt som länder krigar om.
Inte när vi kan besvara universums grundfrågor.
Men hur tjänar vi pengar på vår investering?
Vi pratar inte om svävarbilar och röntgenglasögon -
- utan om en evolutionsepok.
Ursäkta min tråkiga synpunkt, men hur ska ni marknadsföra det?
Ursäkta min tråkiga synpunkt...
Vet ni vem som uppfann elektriciteten?
Självklart. Thomas Edison.
Det trodde jag också, tills jag hittade en bok om Nikola Tesla.
Tesla jobbade för att ge alla säker och gratis obegränsad elektricitet.
Edison gjorde allt för att vanära honom och förstöra hans rykte.
Edison tog patent på en ineffektiv ström som vi nu måste betala för.
Tesla ville göra världen bättre.
Edison tvingade alla att betala för att han avundades grundidén.
Jag har ingen häst i det här loppet, men jag hade satsat på Jim -
- för han är Tesla och Edison var ett kräk.
Jag ger er MRD. Men jag vill äga halva maskinen.
Det går inte.
Mitt företag har förmånen att vara den enda MRD - tillverkaren.
Så lycka till.
49 %. Och pengar till reparationerna.
- Ni har en vecka. - Jag sover inte förrän det är klart.
Tack! Tack.
Ska vi dela en taxi?
- Spelade jag din partner i kväll? - Varför frågar du det?
Du kom till labbet med Klaus eller så kom du genom maskhålet.
Jag kom med Klaus, men jag går med dig.
Den kyssen kunde ha kostat mig miljontals dollar.
Hade det varit värt det?
Jag måste forska mer och utesluta variablerna.
Här bor jag.
- Har han verkligen inget emot det? - Han åkte hem... med sin fru.
- Nåt att dricka? - Svart kaffe för mig.
- "KMC 0 - 14"... - Tycker du om min dahlia?
Ja. Var fick du den ifrån?
Ursäkta. Jag måste ta det här.
- Chuck, vad har du? - Vad gör du?
- Jag pratar med dig. - Vad är klockan där på sekunden?
- 9.45.22... 23. Få höra nu. - När träffades vi första gången?
- Vad är det här? - Säg det bara. Det är viktigt.
För tio år sen på karaokebaren. Vad händer?
Så vi har känt varandra länge och litar på varandra?
Undvik den där tjejen. Hon är inte bra för dig.
Säg inget till nån om experimentet. Vi är nåt oerhört stort på spåren.
- Vad gör du här, Jim? - Jag var i labbet, ni hade gått.
- Gå dit, så ses vi där. - Du sa att vi var nåt på spåren.
Vad var det där du sa om Abby?
- Mitt huvud tar knäcken på mig. - Du måste sluta ta piller och sova.
- Vad var det där om Abby? - Jag hämtar värktabletter.
Chuck, jag löste det. Helt logiskt. Jag ser det nu. Det är skithäftigt.
- Sluta, du ger Jim huvudvärk. - Det är som ett åskväder i skallen.
Vad menade du när du sa det om...
- Hur länge var jag medvetslös? - Va? Jaha, Jim, du är vaken.
- Du var medvetslös i 8,5 timmar. - Varför väckte ni mig inte?
Du kräver ett minimum av vila för att kunna fungera ordentligt.
- Men lägg dig igen om... - Jag har sovit vad jag ska.
Var hittade du kavajen?
Har du inte tänkt på sambandet mellan dina anfall och KMC 0 - 14?
- KMC 0 - 14...? - Dahlians serienummer.
Vi måste vänta tills Chuck kommer.
Du och Chuck får möta mig i labbet. Vi har ett till maskhål att öppna.
Vi måste vänta på Chuck.
- Glömt dina nycklar? - Bor Abby Ross här?
- Hon är inte här. - Jag är Jim Beale, en vän till henne.
- Hej, sömntuta. Letar du efter mig? - Är det en man i din lägenhet?
Du ringde nog på hos min granne.
- Jag måste titta på din blomma. - Wow, stiligt. Jag är en fin dam.
Du kunde åtminstone bjuda mig på frukost först.
SAMTAL AVSLUTAT ROSS, ABBY
- Serverar de ens frukost här? - Två morgonspecialare, Mike.
- Din dahlia - var fick du den ifrån? - Det var en present.
Exotiska växter som den är svåra att hitta. En dyr present.
Givaren gav mig allt som jag ville ha utom lite av hans tid.
Tid är vår enda riktiga valuta.
Att träffa dig var den viktigaste delen av mitt experiment.
Är det så?
Nej, jag menade bara att din dahlia kan vara viktig för min forskning.
- En till, Mike. - Eller kanske inte. Det är en teori.
Vadan allt tjafs om min dahlia?
- Hur vet jag att jag kan lita på dig? - Sanningen gör dig fri.
ID - numret matchar den som kom genom maskhålet.
- Men det är antagligen en slump. - Ni fysiker tror inte på slumpen.
Jo då. Einstein sa att slumpen var Guds sätt att förbli anonym.
Så att din maskin fungerade var en ren tillfällighet?
Nej, det var jag. Jag kom på idén som fick den att fungera.
- Och vad var det? - Jordens rotation.
Största hindret med att öppna ett maskhål är att få nog med energi.
Inte olikt energin planeten skapar när den snurrar runt sin axel.
Kraften finns där. Jag behövde inte alstra den.
Jag kom bara på ett sätt att utnyttja den.
Lite som vi. Energin finns där.
Vi ska bara komma på ett sätt att utnyttja den.
- Jim? Är du okej? - Chuck... Du hittade mig.
Tekniken har kommit långt. Att inte bli hittad är svårt.
Jag tror att vi skickade den här till oss själva.
Chuck, du hade rätt om tjejen.
Fem, fyra, tre, två...
Jim! Trycket föll under 029. Vi måste avbryta.
Avbryt. Det är armjäkeln igen. Vi måste ändra effekten.
Det kan ta tid att omkalibrera. Ska du inte ta en paus?
- Jag gillar din tändare. - Ta den, den är din.
Den behöver gas. Ge mig tändstickorna.
Så min blomma är samma blomma som kom genom ditt maskhål?
Jag måste göra lite tester för att säkert veta det.
- Vad är min hittelön? - Va?
Okej då. Jag nöjer mig med en fjärilskyss.
Det är en matchning, Jim. Identisk dna - matchning.
KMC 0 - 14. Den första organism som rest i tiden.
Ja, men i ett parallellt universum kanske Klaus Meisner Corporation...
- Ett ögonblick. Vad sa du nu? - Ett parallellt universum?
Nej. Klaus Meisner Corporation.
KMC 0 - 14. Klaus Meisner Corporation 0 - 14.
De har licens på exotiska växter.
Vi måste beakta möjligheten att de två växterna färdades...
- Jim Beale. - Klaus Meisner söker dig.
- Ja, koppla honom. - Mr Beale, ni har dahlian?
- Ja. Sa hon det till er? - Kom till mig och prata kontrakt.
- Vad händer här? - Ni kommer att bli våldtagen.
Logik. Förnuft. Värdighet.
Allt verkar försvinna vid doften av den parfymen.
Ens sunda förnuft slås ner -
- när hennes lugg faller ner och ramar in hennes ögon.
En helt vårdslös nonchalans som man inte har nån kontroll över.
- Slå er ner. - Jag står helst när jag rövknullas.
Om ni ska angripa mig, gör det hårt och idogt, för jag förlorar aldrig.
- Klaus, hör på... - Kalla mig mr Meisner.
Vänner och kollegor kallar mig Klaus, men ni är bara en anställd.
Jag jobbar inte åt er.
En enhet MRD kostar fem miljoner på ett ungefär.
Det som för er är en smärre förmögenhet är för mig försumbart.
Jag har förlorat mer pengar bland mina soffplymåer.
Men ni behöver MRD för att er maskin ska fungera.
Därför kommer ni till mig med mössan i hand och tigger.
49 % av mitt projekt gör er inte till min chef.
Ni behöver bevis för att prototypen fungerar.
Bevis för att ni skapat ett maskhål.
Då måste ni kunna skicka originalexemplaret -
- registrerat som KMC 0 - 14 genom maskhålet till andra sidan.
Det råkar vara så -
- att jag äger alla rättigheter till samtliga KMC - produkter -
- vilket betyder att det i dag är er turdag.
Jag kan sälja rättigheterna till er för säg 50 % av er verksamhet.
Om man lägger ihop det med de 49 % som jag redan äger -
- så sitter ni kvar med en procent för era ansträngningar.
Om ni vill slutföra experimentet som leder till tidsreseuppfinningen -
- så jobbar ni åt mig, mr Beale. Ni är anställd.
Så ni tappade fotfästet i ett svagt ögonblick.
Jag måste erkänna att hon är skitläcker.
Men ni överger inte seklets fynd för att ni vill stå som uppfinnare.
Som vår lilla vän sa: ni är Tesla.
Och jag är helt nöjd med att vara ännu en Edison.
Jim Beale, projektlogg. Sista posten före experimentets timme noll.
Ett genomträngande ljud har plågat min hjärna sen jag öppnade maskhålet.
Det har äntligen tystnat. Förhoppningsvis för gott.
Klaus Meisner har mig mot repen.
Han visste att jag behövde bevis för att maskinen fungerar.
Annars är det bara blinkande ljus.
Om jag skickar tillbaka dahlian till mig själv äger han min maskin.
- Vad gör du? - Ger tillbaka den till dess ägare.
Abby är variabeln i det här. Jag behöver att hon är en konstant.
Om min maskins öde är bestämt -
- måste dahlian komma från henne.
Hon måste skicka igenom den.
Om hon tar den till labbet och kommer dit med Klaus -
- så är det riktigt jävla olyckligt, men då får jag åtminstone veta.
- Jim... Jag väntade inte dig. - Du behöver inte bjuda in mig.
Bra. Det är lite stökigt där just nu.
Jag har pistolen mot skallen, men jag tänker fanimej inte skjuta mig själv.
Det här är din. Du får avgöra vad som händer.
Om två där startar jag maskinen och öppnar maskhålet.
Men nu bestämmer du vad som går igenom det.
Du måste göra valet.
Mr Meisner, kan ni vänta här -
- när jag följer ms Ross och hennes dahlia till labbet?
Så det är alltså så här det blir?
- Så måste det bli. - Så är det.
Det bara verkar så nu, men till slut så ser du det i ett annat ljus.
Vi hade vår tid tillsammans.
Hej då, Jim.
Ta på de här. Jag vill inte att du missar nånting.
Fem, fyra, tre, två, en.
MRD på plats.
Stäng luckan. Vrid handtaget åt vänster 45 grader.
Lås det i lodrätt läge. Starta sekvensen.
Påbörja gravitonresonans.
Du äger måhända dahlian, men du äger inte mig.
Har du eld? Tändstickor?
Två pinnar jag kan gnida mot varandra?
- Känner du igen den? - Borde jag det?
- Den är din. - Den är det nu. Tack.
Det du och Klaus gör är fel och måste sluta.
Jag vet vad ni har för er och jag låter det inte hända igen.
- Det angår inte dig. - Det gör det om vi två blir ett par.
Brukar den tekniken funka för dig? Eller har du glömt hur man flörtar?
Jag har genomskådat dig. Jag borde ha vetat -
- att det fanns en hake med en som är så klok och vacker som du.
Det finns en hake, en stor hake.
- Var kom du ifrån? - Hur gjorde du det där?
Hur kom du hit?
- Du gick inte genom ett maskhål? - Du får mig att känna det så.
- Jag har precis träffat dig. - Varför verkar du känna mig då?
Det gör jag inte.
- Säg var den var, Matty. - Här. Vi trampade nästan på den.
Jag såg den inte. Jag hade sett den.
När jag tog trappan och kom in så snubblade jag nästan.
- Jim? Äter du inte middag med Klaus? - Det gör jag.
Vi provar det här. Det där är min mobil. Ring den med din.
- Det gick till röstbrevlådan. - Prova igen.
Det ringer.
- Chuck? Vad har du? - Vad gör du?
- Jag pratar med dig. - Vad är klockan där på sekunden?
9.45.22... 23. Få höra nu.
- Det kan vara en bedragare. - Fråga honom nåt som bara vi vet.
- När träffades vi första gången? - Vad är det här?
- Säg det bara. Det är viktigt. - För tio år sen på karaokebaren.
- "För tio år sen på karaokebaren"? - Jag visste inte det.
Säg åt mig att inte lita på Abby Ross. Hon bara utnyttjar mig.
Va? Nej.
Du är min bästa vän. Jag kommer att förstå.
Så vi har varit vänner länge och litar på varandra?
Undvik den där tjejen. Hon är inte bra för dig.
Säg inget till nån om experimentet. Vi är nåt oerhört stort på spåren.
Så det hände. Matty, har du varit på en sameorgie?
- Alla är så jävla kåta. - Jag fattar inte.
Om jag har räknat rätt kan jag vara på väg hit nu.
- Hur vet du det? - Det var det jag gjorde förut.
- Jag kommer hit sen. - Det vet vi inte säkert.
Vi måste isolera dig från världen och undvika kausalitetskollisioner.
Att jag är här har inte lett till nån större förändring.
Vi måste se till att maskinen inte faller i fel händer.
Är du hemlig agent nu? Du är forskare.
Och som vetenskapsman måste du backa ett steg -
- andas och ta ett ögonblick för att korrekt analysera datan.
Låt mig stanna här och observera denna för mig konstiga nya miljö.
- Vad är det här? - Det är en fjärrkontroll.
På vår tid styr vi teven med den.
Wow. I framtiden styr vi teven med hjärnan.
- Du är bara fem där före oss. - Det här är ingen lek.
Du är nu en del av experimentet, som dahlian.
Så vi måste studera dig på samma sätt och följa processen.
Berätta steg för steg exakt hur du gjorde det och hur det kändes.
Maskhålet öppnades, jag hoppade in.
- Varför är du så tjockskallig? - För att vi ödslar tid på prat.
Vi måste agera. Jag blev lurad. Vi måste slå tillbaka!
Först måste vi veta vad som hände. Vi jiddrar med naturkrafter här.
Naturkrafterna säger åt mig att jag måste pissa.
- Vad gör du här, Jim? - Jag var i labbet, ni hade gått.
- Gå dit igen, så ses vi där. - Du sa att vi var nåt på spåren.
Vad var det där du sa om Abby?
- Mitt huvud tar knäcken på mig. - Du måste sluta ta piller och sova.
- Vad menade du med det om Abby? - Jag hämtar värktabletter.
Stanna här inne. Kom inte ut vad du än hör. Ge mig aspirinen.
Chuck, jag löste det. Helt logiskt. Jag ser det nu. Det är skithäftigt.
- Matty, sluta, du ger Jim huvudvärk. - Det är ett åskväder i skallen.
Du sa nåt om att lita på Abby och att vi är nåt stort på spåren.
- Nej, det är för mycket att beräkna. - Matty, du måste samla dig nu.
Matty, titta på mig.
Titta på mig. Sjung pi - sången. 3,14159... Sjung den nu.
...2 - 6 - 5 - 3 - 5 - 8 - 9...
Jim!
Jävlar. Tidsresan gjorde honom till ett riktigt kräk.
- Dryckeserbjudandet återkallas. - Okej.
Kaffe då? Räknas det? Jag hann aldrig dricka mitt kaffe.
- Vad vill du, Jim? - Jag gick utan att säga hej då.
Men om du släpper upp mig vill jag säga förlåt för att jag bara gick.
Låt höra då.
Det måste vara bra om du vill se vad som finns under.
Jag vet vad som finns under. Trubbel.
Måste jag förklara hur det funkar? Du krälar i stoftet och sen...
Jag kom hit med en plan. Det är så mycket jag vill säga...
...att jag inte vet var jag ska börja.
I Amazonasstammar driver kvinnorna sina män till vansinne med shamanism.
- Är du shaman? - Nej, jag är bara en tjej.
- Förlåt. - Jag godtar det.
Köper kaffe. Kommer snart. Rör inte mina grejer.
Bor Abby Ross här?
- Hon är inte här. - Jag är Jim Beale, en vän till henne.
Hej, sömntuta. Letar du efter mig?
- Är det en man i din lägenhet? - Du ringde nog på hos grannen.
- Jag måste titta på din blomma. - Wow, stiligt. Jag är en fin dam.
Du kan åtminstone bjuda mig på frukost först.
Största hindret med att öppna ett maskhål är att få nog med energi.
Inte olikt energin planeten skapar när den snurrar runt sin axel.
Kraften finns där. Jag kom bara på ett sätt att utnyttja den.
- Kvitt eller dubbelt. Jag kör igen. - Jag godtar oddsen.
Spriten slog precis till. Jag är inte mycket till suput.
Tid är vår enda riktiga valuta
Ge mig den.
Är du klar?
- Att inte bli hittad är svårt. - Särskilt när det finns två av dig.
Det är inte jag, för jag sitter här. Han kan lika gärna vara nån annan.
- Men det är du en vecka yngre. - Från nu är hon bara med mig.
- Hur kan du veta det? - För att jag ska se till det.
Jim! Det är inget relationsproblem.
- Det är lite större än du och hon. - lnte för mig nu.
Du kan inte ändra det förflutna för att du blev sårad.
Det är inte det förflutna för dig. Jag ändrar bara mitt förflutna.
Vad som än händer med honom så känner jag så här, va?
Jag vet inte. Du är den första som gör det.
För att fixa mitt förflutna måste jag styra min framtid.
Hon utnyttjar dig för att få maskinen.
Nej, hon utnyttjar honom. Därför kan jag vända på allt.
- Jim? Är du okej? - Chuck... Du hittade mig.
Tekniken har kommit långt. Att inte bli hittad är svårt.
Du smakar aska.
- Vem är det? - lgnorera det bara, så går de.
- Gör de det? - Det gör de.
Det är Klaus.
Då ska du definitivt ignorera det.
- Vet han inte att jag är här? - Jag struntar i om han vet eller ej.
Säg till honom att allt går planenligt.
- Vad pratar du om? - Svara! Jag vill höra er två prata.
Okej.
Du kommer inte in, Klaus. Jim Beale är här för att råknulla mig igen.
Vad väntar du på?
Jag kapade min enda inkomstkälla, så se till att det blir värt det.
Så du jobbar alltså för honom. Med ett tidsreseprojekt för honom.
- Det är inte för honom. - Varför betalar han dig för det?
För att vara så klok är du rätt dum.
- Upplys mig. - Tvinga mig inte att säga det.
Kom igen. Sanningen gör dig fri. Minns du?
För att jag knullade honom. Okej?
Han betalade mina räkningar, min hyra och allt jag behövde.
Varför jag då?
Det tog slut för mig när du och jag möttes, men blev officiellt först nu.
Så du kastar dig över första bästa?
Du måste ha haft nån baktanke för att knulla mig som du gjorde.
Nu är du ett barnsligt kräk.
Och du har rätt. Jag utnyttjade dig för mina efterforskningar.
Ett knep för att stjäla mina idéer till dina nedriga ränker.
Vad är det då? Nu lägger vi alla korten på bordet.
- Det är inte klart än. - Väntar du på mitt nästa drag?
Du gör det. Vill du se vad jag jobbar med?
Jag är på puben och super bort den här dagen.
Efter att i hemlighet i två år ha jobbat i ett labb i stans utkant -
- hade John Banes prototyp blivit legendarisk.
Han ska ha uppfunnit en tidsmaskin.
Men ingen visste att just innan jag träffade honom hade den fungerat.
Har du eld?
Jag visste allt om fysikern John Bane.
Men jag hade aldrig trott att jag skulle lära känna John Bane själv.
En science fiction - roman.
Mer en långnovell just nu.
Ska din hjälte John Bane föreställa mig?
En artikel om dig inspirerade mig till idén, men när jag mötte dig...
- Vet du vem jag är? - John. Fysikern John Bane.
Historien blev mycket mer invecklad och är därför inte klar än.
Jag ville se hur det utvecklades.
Men det är ju inte jag.
Bara en version av mig utan mina minnen och känslor.
Det är olyckligt. Om vi bara hade haft tid. Tid att komma närmare.
Jag är bara en tjej.
Min drömtjej.
Vi kunde ha en riktig relation.
Jag trodde på slumpen -
- men kosmos hade ett grymt sätt att få mig att tro annorlunda.
När slutexperimentet närmade sig undrade jag om vi hade en framtid.
Eller skulle ödet hålla isär oss?
Det som sker från nu är upp till mig. Därför är jag här med dig nu.
Du kan inte ändra ödet. Det är som att tänka solen till att gå ner.
Vem säger att jag inte kan det?
Ser du det? Det där gjorde jag. Säg att jag inte gjorde det.
Vetenskapsmän och deras gudskomplex...!
Jag är rökaren här.
Jim, är du okej?
- Jim? - Det är Abby.
Det är nåt fel på Jim. Han hostar blod och krampar.
Kan du, snälla, komma? Han vägrar åka till sjukhuset.
Abby. Gör inget förrän jag kommer dit.
Ring ingen. Gör ingenting. Jag kommer.
Vänta. Vad gör du?
Hälsa Jim 1 att jag tar den till en specialist för en närmare kontroll.
- Var är den andra? - Chuck tog den till en kontrollant.
Det var han som ringde.
- Vad gör du? - Ger tillbaka den till dess ägare.
Maskhål... Vilket konstigt ord när man tänker efter.
Nu upplever han vad som bara kan beskrivas som tidsrundgång.
Två varelser med samma medvetande kan inte finnas i samma universum.
Naturen avhjälper anomalin så här.
- Är din diagnos "tidsrundgång"? - Det är mest logiskt med vad vi vet.
Om du nu är expert på rymdcancer, vad kan vi vänta oss från nu?
Om försämringstakten förblir synkad med 0 - 14:s slutpunkt...
- Jag fattar. Vad? - Han har runt 48 timmar.
Sen löses hans vitala organ upp tills hans kroppsfunktioner upphör.
Han är utvald för utplåning.
Du har ett sjujävla patientbemötande.
Jag är fysiker, inte läkare.
Hur ska jag kunna tro på det här?
Nu har du chansen. Det här är ditt bevis.
Men snälla, hantera det varsamt. Universums öde ligger i dina händer.
Jim... Jag väntade inte dig.
- Göm dig utifall han kommer. - Nej, han tror att Klaus är här.
- Jag har min teori om vem det är. - Och vad är det?
Jag ger dig inga fler teorier. Det var inte därför jag kom hit.
- Det är inte det jag vill. - Vad vill du då?
Ignorera fakta. Hellre fria än fälla dig.
Alla bevis leder till den oundvikliga slutsatsen att du manipulerar mig.
Men jag vägrar acceptera det.
Jag känner dig knappt, men nåt hände under vår korta tid tillsammans.
Det var hur du såg på mig. Som du ser på mig nu.
- Är smärtan värre när han är nära? - Ja.
Närhet till honom är en faktor.
Vi måste få dig så långt bort vi kan för att lindra rundgångens effekter.
Skjuta upp det oundvikliga?
Så här är den, min troshandling.
Jag har pistolen mot skallen, men jag tänker fanimej inte skjuta mig själv.
Det här är din. Du får avgöra vad som händer.
Om två där startar jag maskinen och öppnar maskhålet.
Men nu bestämmer du vad som går igenom det.
- Chuck, ta med din vän och stick. - Okej.
- Abby... - Du ljög för mig.
- lnte om oss. - "Oss" bygger på lögner.
- Om du såg min logik... - Sluta!
- Allt kan förklaras. - lnte hur jag känner.
Jag vet inte vem jag pratar med nu, men vilken Jim du än är -
- så vill jag att du sticker innan jag får den här psykotiska sjukdomen.
Jag tror inte att tidsrundgång smittar.
Matty, var är Jim 1?
Smit iväg och möt mig hemma hos oss.
Säg till honom att du glömde dina läsglasögon hemma.
Ta då sönder dem och säg att du måste hämta dina andra.
Bara gör det! Och...
Ta med D - 29 - B.
Dextro 29 Boost. Fortfarande i beta.
Det är en hybridsyntes av binjureadrenalin.
Det håller dig inte vid liv, men du vet inte att du är döende.
Jag är döende. Jag är döende. Ja.
Okej, jaha... Vad gör vi? Jag är döende. Dö - ende. Döden.
48 timmar. Vi måste hindra det, va? Det borde vi.
Vi gör inget. Om vi inte öppnar maskhålet har det aldrig hänt.
- Har du tänkt på... - Jag är här. Det har hänt.
- Men har du tänkt på... - Nu hittar vi en genomförbar lösning.
Vi måste få bort en av er. Vi berättar allt för Jim 1.
- Han försvinner och du får leva. - lnte om han vet att han dör.
Du och jag hade inte gjort det. Jag gjorde det, jag är ju här...
- Jag kanske ska försvinna. - Och göra det värre?
Skojar du? Göra det värre? Jag har under två där kvar att leva.
Jag miste rätten till mitt livsverk, min flickvän hatar mig.
Parallella dimensioner.
Det finns inte bara ett universum -
- utan oändliga möjligheter som sammanfaller samtidigt i evighet.
Varje version av varje varelse finns i en parallell verklighet.
Din rumtidsresa gick inte till ditt universums förflutna.
Tvärtom. Du färdades från ditt existensplan till det angränsande.
Du verkar oberoende av dig själv på en alternativ tidslinje.
- Nej. - Det är fortfarande hypotetiskt.
Jag har så klart redan tänkt på det, men att se att allt upprepades...
- Men enligt din dagbok... - Vilken dagbok?
- Var hittade du den? - I din ficka.
- Har du haft den hela tiden? - Jag behandlar den som data...
- Det är inte min handstil. - Ni var båda så upptagna.
- Det är hennes bok. Abbys. - Det var oroväckande exakt.
Matty, det är en påhittad historia som dessutom inte är färdig.
Nu slutar vi teoretisera. Maskinen borde vara igång.
- Hur mycket mer bränsle har du? - Tillräckligt.
- Jag startar vårt bästa alternativ. - Klaus betalade för en enhet MRD.
Går jag tillbaka genom maskhålet med det jag vet nu till dag ett -
- behöver vi aldrig göra det här igen.
- Jag kan ta över. - Var har du varit?
Vår masspektrometer hade pajat. Jag ville slutbedöma 0 - 14.
- Hur mår den? - Helt frisk.
Men de behåller den i natt för att köra den i scintillationsräknaren.
- Så länge de inte vet varför. - De tror att det är ett prov.
- Vi är snart inkopplade. Ska vi öva? - Absolut.
Dahlia 2.0 är också borta, så vi får skicka nåt annat genom maskhålet.
Jag kan nog hitta en ersättare.
Utjämna trycket på 057.
Trycket stabilt. 057. Öppnar ventilerna.
Luckan är öppen och fri.
Strålmätare inkopplade. Exponeringsklara.
Förbered laddning av MRD.
MRD ute ur inneslutningen. Förbereder laddning.
Håll full exponering i maximalt tio sekunder.
Nio, åtta, sju...
Införing av MRD påbörjas.
...fem, fyra, tre, två, ett.
- MRD på plats. - Stäng luckan.
Jim. Trycket föll under 029. Vi måste avbryta.
Avbryt. Det är armjäkeln igen. Vi måste ändra effekten.
Det kan ta tid att kalibrera om. Ska du inte ta en paus?
Jag tar inte pauser.
Har du gått igenom traven med utskrifter på ditt kontor?
- Jag förstår vad du gör. - Gör du?
- Du vill att jag ska sova. - Du har genomskådat mig.
Visst. Jag lämnar er för att jobba med det lite.
Men jag sover inte.
Okej, Jim. Gör dig klar.
Matty, stäng luckan. Vrid handtaget åt vänster 45 grader.
Lås det i lodrätt läge och starta sekvensen.
- Chuck, jag... - Matty, kom igen.
- Vänster och höger...? - Han kan komma när som helst.
Vänster och höger är inte...
Matty, du har gjort det tusen gånger. Gör det nu.
SYSTEMFEL OGILTIG SEKVENS
Du jagar henne fortfarande, va?
Jag förstår aldrig att det är det jag gör förrän jag gör det.
Förmågan att korsa universum på ett ögonblick.
Den omöjliga drömmen blir möjlig.
Allt otroligt som du kan uträtta. De eviga frågor som du kan besvara.
Och du vill bara ligga.
- Du hade gjort det om det var du. - Du har nog rätt.
Maskinen fungerar fortfarande, men MRD: et är slut.
- Vi kan försöka få fram pengar. - På 36 timmar? Hur då?
Klaus då?
Du har sett framtiden. Vi kan köpa aktier, spela på över/under.
- Såg du nyheterna innan du gick? - Jag har fått nog av det förflutna.
Om det här är farväl... borde jag åtminstone bjuda dig på middag.
Okej.
Vi låter Jim 1 fortsätta ovetande, i alla fall tills du är borta.
Var är Matty?
Han var förkrossad för det han gjorde och ville inte möta dig.
Det är du. Jag menar - han. Jag borde ta det här.
Beställ du, jag är strax tillbaka.
Den är inte klar än.
- Chuck berättade allt för mig. - Chuck är ett kräk.
Jag vill höra det från dig. Varför gick du genom maskhålet?
- För att mitt hjärta var krossat. - Och du skyller på mig?
Jag kan bara skylla på mig själv. Jag gjorde det mot mig själv.
Jag är beredd att låta tekniken ta lite skuld.
Så enda sättet att få in den Jim 2 i maskhålet är -
- att dyka upp i morgon med dahlian och Klaus.
- Det scenariot vill jag inte upprepa. - Men om det räddar ditt liv.
Det gör det inte, för vi är fem miljoner från ett maskhål.
Jag kan fixa pengarna.
Nej.
- Några frågor om menyn? - Kan du ge oss ett ögonblick?
Men det vore för oss. Så vi fick mer tid tillsammans.
- Jag låter dig inte göra det. - Det är mitt val, inte ditt.
Då blir det ditt val.
Kör mig så långt du kan.
- Checkar ni in? - Ja.
- Namn? - James Beale.
- Ni verkar redan bo här, mr Beale. - Va?
Just det. Jag glömde mitt nyckelkort. Kan jag få ett nytt, tack?
Självklart.
Det finns inte bara ett universum -
- utan oändliga möjligheter som sammanfaller samtidigt i evighet.
Varje version av varje varelse finns i en parallell verklighet.
Din rumtidsresa gick inte till ditt universums förflutna.
Tvärtom. Du färdades från ditt existensplan till det angränsande.
John Banes reste inte till sitt förflutna.
Han hade rest till det förflutna i ett parallellt universum.
En tidslinje så lik hans egen att han inte såg skillnaderna.
Ett oändligt antal möjligheter, oändligt många val och utfall.
Kör mig till Grand Hotel.
Mr Meisner, kan ni vänta här -
- när jag följer ms Ross och hennes dahlia till labbet?
- Är det här verkligen det du vill? - Jag hade behövt en flaska skumpa.
Så det är så här det blir?
- Det är så det måste bli. - Hur det är.
Det verkar så nu, men till slut ser du det i ett annat ljus.
Så det betydde alltså inget?
Ta på de här. Jag vill inte att du missar nånting.
Vid handtaget åt vänster 45 grader.
Lås det i lodrätt läge. Starta sekvensen.
Jag är inte intresserad, så glöm det.
Jag jobbar faktiskt.
- Vet du vem jag är? - Borde jag det?
Herregud. Du ser ut precis som han.
- Vem? - John.
- En fysiker som heter John Bane. - Vilket lyckträff. Jag är fysiker.
Han ska ha uppfunnit en tidsmaskin.
- Gjorde han det? - lngen vet.
Han dog i en labbexplosion innan jag hann intervjua honom.
- Verkligen? Det var ju synd. - Branden förstörde allt hans arbete.
Det är sorgligt. Att vara så nära att styra tiden och så - poof! -...
...borta på ett ögonblick.
"Tiden är en fantastisk lärare som till slut dödar alla sina elever."
Jag gillar den. Den är bra.
- Har du fler? - Ja, ta en drink med mig.
Jag berättar allt om mitt tidsreseexperiment.
- Min historia är mycket bättre. - Är din historia bättre?
- Är det så? - Nej, det är bara en teori.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2016
ANSVARIG UTGIVARE: TIMO T. LAHTINEN