Vad vill du ha? Det kommer från Kashmir.
Vill du ha kål? Ta en aubergine. Säg vad du vill ha.
Ur vägen, ur vägen! In till sidan. Försiktigt!
Hassan. Hallå!
Se upp, se upp!
- Hallå! Kära nån! - Mamma.
Hassan! Kom nu!
Jag köper allihop!
Vänta. Här!
Låt mig få... Tala vackert. Jag har redan betalat.
Tillbaka, tillbaka. Nej, nej.
- Ditt namn? - Hassan Iqbal Kadam.
- Födelsedatum? - 5 juli 1990.
- Födelseort? - Jag föddes i Mumbai i Indien.
Hallå! Sålda!
Till pojken som vet.
- Ditt yrke? - Jag är kock.
- Du menar diskare? - Nej. Kock.
Min släkt har drivit restauranger i Indien i många år.
Min farfarsfar utspisade soldater under det brittiska styret.
Men nu ska vi pröva lyckan i Europa.
Jag och min familj.
Ska du stanna i Europa som kock?
Ja.
- Har du utbildning? - Ja.
Min mamma lärde mig.
Men inget bevis på papper?
Bara ugnspapper som bevis.
Samosa.
Nej tack.
Min skola var vår familjerestaurang i Mumbai.
Sluta leka nu. Seså, läggdags.
- Hej. - God natt, mamma.
Och min mamma var min lärare.
Sjöborrarna smakar liv. Tycker du inte det?
Livet har sin egen smak...
...gömd i det där skalet. Rått, vackert liv.
Det var en utbildning för alla sinnen.
Men för att laga mat måste man döda.
Man gör spöken.
Man lagar mat för att göra spöken.
Andar som lever vidare i varje ingrediens.
Men mest fick jag lära mig att smaka.
Känner du smaken av dem?
En kväll... slutade min utbildning.
- Utmärkt. - Gratulerar till segern, ministern.
- Mansur! - Ut!
Upploppen har börjat. Hämta barnen.
Det hölls ett val och det fanns en vinnare och en förlorare.
- Hassan! Vi blir angripa! - Ut fort!
- Spring! Spring! - Jösses.
Spring!
Pappa, kom. Vi måste sticka!
Ut, Hassan! Skynda dig!
Mukhtar!
Vi förlorade allt.
- Akhiya! Nej! - Mamma!
- Akhiya! - Mamma!
Allt.
När mamma dog beslutade pappa att ta med familjen till London.
Jag försökte fortsätta min utbildning själv.
Vi hittade ett hus rätt nära Heathrow.
Ja, vi är familjen Kadam. När vi flydde från Mumbai-
- fick vi asyl i London. Vi bodde där i ett år.
Det är för kallt, så vi beslutade att öppna en restaurang i Europa.
- Var i Europa? - Nånstans i Europa.
Mahira, vi måste slå fast-
- att du inte förs till Europa för ett arrangerat äktenskap.
Tro mig, inget i den här familjen är arrangerat.
Varför lämnar du London?
I England hade grönsakerna ingen...
De hade ingen själ, inget liv.
Förstår du?
Okej.
- Vi kanske hittar det här. - Kanske.
- Titta, Mansur. - Sluta gnälla.
Pappa, vi måste äta. Vi är jättehungriga.
- Tog du dem? - Ta en var.
Och sätt betyg från 1 till 10. Inget salt.
De är jättestora.
Gott.
- Det är en åtta. - Min smakar fotsvett.
Jag lärde mig det i skolan. Det är inte samma land.
- Pappa, det ringer i öronen. - Det är en bra idé.
Schweiz kan vara förrätt och Frankrike huvudrätt.
- Vad är vår dessert då? - Bra fråga.
- Pappa, bromsa. - Jag kan inte.
- Bromsa! - Jag kan inte!
- Bromsa! - Jag har foten i golvet!
- Gör nåt! - Bromsarna tar inte!
- Titta, en traktor! - Pappa!
Åh nej!
Pappa, stanna!
- Är alla okej? Mukhtar? Aisha? - Jag är okej.
Jag är inte mekaniker, men jag tror att det är nåt med bromsarna.
Kom.
Pappa, kom nu!
- Är du okej? - Jag orkar inte mer, pappa.
Vad försöker du göra? Ha ihjäl oss alla?
Vi har åkt i flera dar i skrothögen.
Det räcker med tokigt kringflackande.
Vi hade det bättre när vi bodde under flygvägen vid Heathrow.
- Vi hade åtminstone ett jäkla hem! - Ens hem är där familjen bor.
Jaså? Och var är familjen nu, pappa?
Svara. Var är familjen nu?
- I Frankrike. - Frankrike. Frankrike!
Exakt. Pappa, om du inte visste det-
-så äter fransmän inte indisk mat.
De har sin egen mat. Den är berömd i hela världen.
Här slutar vägen.
Hassan, prata med din pappa.
Vad gör jag? Vart ska vi ta vägen?
Pappa.
Det måste finnas nån där nere som kan laga bromsarna.
Vad sa mamma?
Jag vet att du pratar med henne.
Vad sa hon till dig?
Hon sa: "Hitta en bra mekaniker och fortsätt ditt sökande."
God dag. Kan jag hjälpa er med nåt?
- Har bilen gått sönder? - Nej.
- Vi har haft en olycka. - Jaså?
- Inget stopp. Bromsar. - Talar du engelska?
- Gör du? - Ja. Jag heter Marguerite.
- Hassan. - Trevligt att träffas. - God dag.
- Min far. Har du nåt rep? - Ja, i bagageutrymmet.
- Ta i nu! - Kom igen!
- Sätt i hälarna! - Kom igen!
- Ta i nu! - Kom igen!
TILL SALU
Pappa? Pappa.
Kom igen!
Skjut på, allihop! Kom igen!
- Ta i nu! - Kom igen!
- Sätt i hälarna! - Kom igen!
Bromsa. Hör ni, bromsa.
Okej, lite till höger.
Ni kan ställa den här.
- Tack för gästfriheten. - För all del.
- Vill ni ha mer te? - Tack, det vore gott.
- Du har många antikviteter. - Ja, det är många antikviteter här.
Se så stora tomaterna är. De ser ut att väga 300 gram styck.
Mekanikern måste beställa delar och bilen blir klar först i morgon.
- Var ska vi sova? - Här, i St. Antonin.
- Jag hittade ett pensionat med plats. - Hur mycket?
Pappa, nej, du prutar inte. Vi betalar som vanliga människor.
Får vanligt folk mest för pengarna? Bara européer godtar första priset.
- Det är inte som i Mumbai. - Så här.
Jag tänkte att ni kanske var hungriga.
- Väldigt snällt. - Tack.
- Vad är det här? - Jag vet inte.
- Det är väldigt snällt. - För all del.
- Vad är allt det här? - Det kallskurna vi hade i skafferiet.
- Men varsågoda, ät, allt är ert. - Tack.
- Var har du köpt det här? - Brödet? Jag bakar det.
- Gott. - Pappa, smaka på det här.
- Var kommer oljan ifrån? - Från olivträden i trädgården.
Min farbror pressar olja varje år.
Osten kommer från korna på fältet bakom huset. Den är helt naturlig.
Helt otroligt.
Vill ni ha lite godsaker?
- Tack. - Inte för många, okej?
Förlåt tystnaden, Marguerite. Jag tror att mina barn är rädda-
- att de dog i olyckan och nu är i himlen.
Det kommer en bil.
Thomas? Vilka är de där människorna?
Jag vet inte.
TILL SALU
Pappa? Vad gör du?
"A vendre." Till salu.
Titta på det. Det är perfekt.
Snälla. Pappa.
Prata med Mansur först.
Varför? Det är inte Mansurs pengar.
Inte förrän jag dör. Till dess är det mina och mammas pengar.
Och hon älskar den här byn.
Hon sa att bromsar går sönder av en anledning.
Titta.
Det har tak över gården, som stället i Mumbai.
50 bord minst.
Där.
Där kan vi ha vår tandooriugn.
God dag.
Kan jag hjälpa er?
Ursäkta. Vi såg oss bara omkring.
- Huset är privat. - Pappa, kom.
- Äger ni fastigheten? - Nej.
Då gör ni också intrång.
- Känner ni ägaren? - Ja, jag känner dem mycket bra.
De flyttade tillbaka till Paris, men bad mig hålla ett öga på stället.
Det gör ni säkert. Hur mycket begär de?
- Snälla pappa. - Vänta. Lugn.
En så här stor fastighet i den här byn vore väldigt dyr.
Jag hörde att ni bad om rabatt på Claudes hotell.
- Pappa, det gjorde du inte! - Tyst! Låt mig sköta snacket.
Att jag ber om rabatt betyder inte att jag är fattig.
Det betyder att jag är sparsam.
Jag vill lägga ett bud för att köpa den här restaurangen.
Nu räcker det. Kom, vi går.
- Knuffas inte! - Gå!
En, två...
Varsågod.
- Tack så mycket. - Mansur!
- Kom. - Vart?
Han har blivit galen. Han är besatt av det stället.
- Herr borgmästare. - Mer?
Pappa!
- Känner du dem? - Jag har aldrig sett dem förut.
Pappa, om du inte lyssnar på mig, så lyssna på Mahira.
Du kallar henne alltid den kloka.
Pappa, det är ett jättebra läge och huset är fint-
- men ett problem gör det omöjligt för oss att öppna en restaurang där.
- Det ligger redan en restaurang där. - 30 meter. Vi har mätt.
Därför flyttade de hem till Paris. De fick den inte att gå runt.
Restaurangen mitt emot har en Michelinstjärna.
Jag vet, jag såg den. Blinka, blinka... Än sen?
Det är den bästa restaurangen inom åtta mils radie.
Frankrikes president äter där.
Kan presidenten få murgh masala med cashewnötter och kardemumma där?
Och ka saag aloo? Dal? Våra hemliga familjekryddor?
Nej, men de har en Michelinstjärna.
De har grodlår. Escargot. Ratatouille.
Kan presidenten få tandoori-get där?
Som är tillagad som Hassan gör det?
Beströdd med rostade kryddor?
De serverar inte sånt, för att folk här inte vill äta sånt.
För att de inte vet.
De har aldrig smakat. Nu ska de göra det.
- Hassan, prata med honom. - Vi kan bjuda på ett otroligt urval.
Och aromen...
Det måste vara krögaren som ringer.
- Ge mig telefonen. - Hallå?
- Ge mig den!
Nej, pappa! Låt mig prata med honom!
Ge mig den! Jag är fortfarande familjens Kadams överhuvud.
Hallå? God dag.
Ja, det är herr Kadam.
Styrelseordförande för Kadam Enterprises.
Ta din väska.
Ställ ner lådan försiktigt.
- Jobba nu. - Ja, chef.
- Ni ska säga "ja, chef". - Ja, chef.
Bra, kom igen.
- Madame Mallory. - God morgon.
Menyn. Är alla här? Då så...
Titta, jag gör paneer.
Titta på den här pannan.
Gå, gå, gå! Ut, ut, fort!
DESSERTKAKOR
DE STORA RESTAURANGERNAS KÖK
I dag vill jag ha kantareller. Jag har hört att jag är...
Förlåt att jag är sen.
Kantarellerna. Jag vill dra fördel av att de är perfekta nu-
-på grund av ösregnet i natt.
- Med lite grädde? - Jo, men rök grädden först.
I går kväll serverade vi det här.
Eländig, överkokt sparris.
På den här restaurangen är köket inte ett gammalt trött äktenskap.
Det är en passionerad kärleksaffär.
Förlåt. Jag vet att jag är sen.
De här växte vid floden.
Röda vinbär. - Jean-Pierre, vinbären går väl bra till anden?
- Ja, varför inte? - Tack, Marguerite.
- Tillbaka till arbetet. - Ja, chef.
De har börjat jobba på den nya restaurangen.
Det kan inte kallas restaurang.
Borgmästaren sa att det är snabbmat. Nåt etniskt.
Gubben som köpte stället är galen.
Han håller lika länge som det tar att torka en god vinterskinka.
Vilket är hur länge? Marcel?
Fem till åtta månader.
Marguerite.
Som tack för vinbären slipper du förberedelserna och kör till torget.
Så gärna. Tack.
- God dag, Robert. - God dag, Marguerite.
Vad har du i dag? Har du champinjoner?
- Ja. Och karljohan. - Karljohansvamparna är jättefina.
- Jag ska tänka på saken. - God dag.
Jag hörde att ni stannar. Roligt. Jag visste inte att ni var krögare.
Jag är inte krögare, bara kock.
Och det blir snabbmat, va?
Min fars signaturrätt tar tre dar.
- Det är mycket champinjoner. - Le Saule Pleureur är en stor krog.
Ursäkta.
Jobbar du åt frun på Saule Pleureur?
Ja.
- Är du kock? - Jag är souschef.
Men jag utbildar mig till kökschef.
Jag tar två kilo. De ska levereras till restaurangen före nio.
Jag hörde att hon inte är glad över att få konkurrens.
Hon är aldrig glad.
- Varför är hon inte glad? - Hon har en, hon vill ha två.
- Barn? - Nej, stjärnor.
- Barn är bara i vägen. - För stjärnorna?
Ja. I Frankrike är det enda viktiga för en kock Michelinstjärnorna.
Michelin? Jag hittade en Michelinbok i köket.
Bibeln. Stjärnorna är heliga här. En är bra, två är fantastiskt.
Och tre är...
Tre är bara för gudarna.
Jag vill lära mig det franska köket.
Kan du rekommendera en bok?
Varför skulle jag göra det? Du är fienden nu. Inte sant?
- Vi ses på slagfältet. - Vi ses.
- Var försiktig! - Förlåt.
Aisha, här!
Thierry, kom och hjälp mig.
Fayed, kom hit. Du gick in för att hämta nåt och försvann.
Mukhtar! Kom och ät.
Hassan, skynda dig. Det finns massor att göra.
Kom igen.
- Okej, kom. - Okej. Försiktigt.
- Jag hoppar ut. - Rose, varför har de bilen där?
Vad händer? Gatan är helt spärrad.
Hassan, varför spärrar de vägen? Flytta den. Spärra inte vägen.
Vi använder urgamla kryddor, klassiska kryddor.
Min son är den bästa indiska kocken i Europa.
- Det är för mycket, Hassan. - I hela västvärlden.
Han står där på hörnan med min dotter.
Räck upp handen. Var inte blyg.
- Räck upp handen! - Gör det inte.
Han är mitt lilla geni.
Vi öppnar på lördag. Det är halva priset på smakmenyn.
Jag såg indiern handla i jourbutiken.
Hans vagn var full av kattmat. Och de har inte ens en katt.
Det var väl till curryn.
KÖKSBOKEN
Rör ihop mjölk, socker, vanilj, ägg, kirsch och salt.
Rör tills det känns silkeslent.
Häll i en form, lägg på körsbär överst och grädda-
- tills trästickan som sticks in i smeten kommer ut ren.
En gyllenbrun skorpa har bildats upptill och nertill.
Ni kanske gillar sån här musik, men resten av byn gör inte det.
- Förlåt, madame. - Välkommen till vår enkla boning.
Och tack för att ni klampade in.
Jag knackade, men ni hörde mig inte för musiken.
Jag kom bara för att se hur det går.
Det går rätt bra.
- Vad är det här? - En ugn.
Det är inte en trumma?
Nej, det är en tandooriugn för kyckling tikka.
Ibland små barn.
Jag skojar.
Plast?
Sätt lite fart nu.
Fick ni min inbjudan till vår invigning på lördag?
Javisst, men på lördagar har vi väldigt mycket att göra.
- Får jag se på en meny? - Ja. Självklart.
- Visa den inte för henne. - Lugn, pappa.
Det här är vår meny. Nya dagens rätter varje dag.
Curry är curry, eller hur?
Ni har tydligen aldrig ätit indisk mat, särskilt inte min sons.
Ja, jag förstår att ni håller allt i familjen.
Om er mat påminner om er musik föreslår jag att ni skruvar ner den.
Då så. Tack så mycket.
Lycka till!
Vad är det med henne?
Hon är alltid så stel.
18 timmar tills vi öppnar.
Du kan behöva det här.
Jag trodde att det brann inne.
Mamma vill att du ska ha dem.
Jag lägger undan dem som vanligt.
Det är din dag.
- Kräftor. - God dag, herrn.
- Två kilo... kräftor. - Tyvärr, alla kräftorna är sålda.
- Vad sa han? - Kräftorna är sålda.
- Allihop? - Sålda. Alla är sålda.
- Vi betalar mer. - De är sålda.
- Finns det inte en låda till? - Inga kräftor.
Okej, två kilo... Fan.
Två kilo... lax.
Alla laxar är sålda. Också.
Alla laxar är också såld.
- Jag förstår inte. - Alla laxar är sålda.
I kväll kan vi inte rädda ansiktet.
Jag förstår inte.
- All karljohansvamp är såld. - All karljohansvamp är såld.
Madame Mallory köpte allt i morse.
Madame Mallory köpte all svamp.
- Jag är ledsen. - Han är ledsen.
Jag visade henne menyn, för jag trodde att hon skulle äta hos oss.
Förlåt. Jag visste inte att hon skulle göra så här.
- Jag visste att det var dumt. - Vi kan handla i en annan stad.
Hur fan ska vi hinna det?!
Krig.
Det är krig.
- Mansur, hämta isen! - Fick ni motorstopp?
- Himmel, all is har smält. - Mansur, hämta isen!
- Varför tog det sån tid? - Vi körde fem mil för att köpa fisk.
Vad hände på torget?
Kom!
- Vad hände på torget? - Madame Mallory hände på torget.
- Är fisken okej? - Ja, ja.
Bränn den inte, okej?
- Varsågod. - Snälla Mukhtar, ge mig kryddorna.
Krossa dem ordentligt.
Urbeningskniv.
- Vad är klockan? - Det vill du inte veta.
Hassan, nu hinner vi inte tillaga lammet rätt.
- Vi stryker det från menyn. - Nej. Marinera det i lite rödvin.
- Och tillsätt krossad kardemumma. - Vin? Vi använder inte vin.
Det är ett nödfall, Mansur. Vin ger köttet smak.
- I Rom är man romare. - Vi är inte i Rom.
Mansur, för att överleva här måste vi anpassa oss.
Vi måste använda det som finns nära.
Sen ber vi till Gud att det funkar.
Då går jag och hämtar vinet.
Dra, dra!
Magiskt!
- Bra gjort, Hassan. - Mahira, bra jobbat.
- God kväll. Hur står det till? - Kom, vi ska in hit.
Nej. Titta, mamma.
Det är perfekt.
Pappa.
Det är inte som i Indien där man står vid grinden och drar in folk.
Pappa, kom in nu.
Du vill inte se dum ut.
Vi har det bra här. Vi går en sväng. Det är en liten by.
God dag. Är ni ute och går?
Hej, vännen. - Jag älskar hundar. Är det en pojke eller flicka?
- Det är en flicka. - En flicka? Väldigt sprallig.
- Vad heter hon? - Bonnie.
Bonnie, Bonnie... Kom, du ska få nåt att äta.
Vi öppnade restaurangen i dag. Det är en indisk restaurang.
Fantastisk mat. Kyckling tikka.
- Trevligt att träffas. - Tack, men min hund...?
- Du ska också stå där. - Varför?
- Du ser trevlig ut. - Vad ska jag säga?
Gå och ställ dig där. Titta, nån kommer där.
- God dag! - God kväll.
Le. Du har fina tänder. Bara le.
- Hur är det? - Namaste.
- Gud! Jag är hemskt ledsen. - Ingen fara, unge man.
Vi har gurkmeja i maten. Det är som medicin.
- Varsågod, frun. - Vi ses snart igen.
Varsågod.
Hej, lilla flicka. Nu ska du få smaka på godsaker.
Välkommen till Maison Mumbai!
- Fantastiskt. - Superbt.
Försiktigt. Ni ska smaka grön chili. Låt mig förklara för er.
Ta en bit och börja tugga.
Ta en liten bit chili, blanda det med maten...
Här är er flan med rocculasenap och säsongens primörer.
- Madame Mallory. - Lady Shepherd. Hur är det?
- Väldigt elegant. - Tack.
- Är det bröllop där borta? - Begravning.
Den goda smaken i St. Antonin är död.
- God dag. Smaklig spis. - Tack.
- Du åt nyss frukost. - En väldigt lätt.
Där är ni ju, herr borgmästare. Jag vet att klockan inte är nio än.
- God morgon. - God morgon? Det tycker jag inte.
- Det var nåt om en bulleranmälan. - Ja, jag vill göra det officiellt.
Får jag ge er ett varningens ord?
De är annorlunda. De är inte franska.
Vissa i byn, den värsta sorten, säger elaka saker om dem.
Akta så ni inte tros sympatisera med dem.
Jag blir sällan anklagad för att sympatisera med nån. - Adjö.
Marguerite! Tack för böckerna!
Vilka böcker?
Böckerna!
- God dag. - Hej.
- Har du fått nåt? - Nej.
Du kanske ska använda mindre krokar för att få abborre.
De där är för stora, tror jag. Och agna med mask, inte bröd.
Du skulle ju inte hjälpa mig. Jag trodde att jag var fienden.
Jag kanske försöker lura dig.
- Det vet du inte. - Det kanske du gör.
Vi ses!
Marguerite!
Marguerite, du vet... Majsen från torget?
Jag tycker att den är seg och hård.
Vet du vad jag ska göra med den?
Nej.
Vet du inte?
Okej. Okej.
Du kan grilla dem.
Två minuter på mycket hög värme och 30 minuter på mycket låg värme.
Verkligen?
Ja. Det gör dem mjukare.
Förlåt.
Göra dem mjukare. Är det det franska sättet?
- Jag vet inte. - Hur lärde du dig allt?
Jag var tolv och började med de fem grundsåserna.
Bechamel, velouté, hollandaise, tomat, espagnole.
Man måste bemästra de fem grundsåserna först.
- Hittar man alla fem i böckerna? - Ja, men där lär du dig dem inte.
Du måste hitta dem i ditt hjärta och sen föra dem till dina kokkärl.
Det är hemligheten.
Marguerite!
- Hejsan! - Kom hit!
- Det franska kökets fem såser. - Jag ser det.
Man du måste smaka dem med kalven som jag har gjort.
- Har du gjort det här? - Ja. Smaka.
Tomat, velouté, hollandaise, espagnole och bechamel.
Madame Mallory säger...
...att hon efter bara en munsbit vet om en kock kan bli fantastisk.
När folk söker jobb hos henne så intervjuar hon dem aldrig.
Hon ber dem göra en omelett åt henne.
Hon tar en munsbit av omeletten och sen avgör tungan det.
Ja eller nej. Det är allt.
Och?
Ja!
Det är otroligt.
Det är... det är otroligt.
- Tack. - Vilken är din favoriträtt att laga?
- Jalebi. - Vad är det?
Jäst dal och mjöl som friteras.
- Doften påminner mig om mamma. - Du har tur.
Lukten av grisfötter med ättika påminner mig om min pappa.
Mat är minnen.
Jag fick en.
- Får jag mer? Det är utsökt. - Han fiskade speciellt för er.
- Ni skojar. - Nej, allvar.
Tack.
- Det är fisk. - Jag älskar folk som äter bra.
Det förändrar inget, herr Kadam.
Om ni inte sänker er musik så kan vi stänga er restaurang.
Mr Jacques, min son gjorde henne dumt nog en tjänst-
-för att blidka henne med vänlighet.
Restaurangen är hela hennes liv ända sen hennes man dog.
Hon driver den vidare för hans skull. Men hon har alltid varit...
Ursäkta, men på franska säger vi: "Tętu comme une mule".
- Envis som en åsna. - Där ser man.
Nåväl, jag skruvar ner musiken.
Men hälsa henne från mig att jag skruvar upp styrkan.
Ursäkta. Om det finns nåt kvar, kan jag då få det med mig?
Hej, Richard. Jättefina rosor. Jag kommer tillbaka sen.
Okej, tack.
Då så, Paul... Duvor, tack. Ministern kommer i kväll.
Jag sålde dem i morse.
- Har du sålt dem? - Ja.
- Har du sålt alla duvorna? - Jag sålde alla duvorna i morse.
Är alla duvorna sålda? Det är inte sant.
- Otroligt! - Jag beklagar, frun.
- Alla duvorna är sålda. - Har de sålt alla duvorna?
- Otroligt. Vad ska vi ge ministern? - Inte vet jag. Rena mardrömmen.
En minister ska äta på madame Mallorys restaurang i kväll.
Och hon serverar honom alltid det här.
Var fick du tag på det?
Hon borde betala diskarna bättre så vore de svårare att muta.
- Muta? - Vad är det här?
Duva med tryffel.
Det är inte lätt att laga den rätten om man inte har några duvor.
Vi serverar inte duva. Vad yrar han om?
Nej. Pappa, det här är fel.
Hon gjorde det mot oss. Jag gör det mot henne. Krig.
Pappa är smart, va?
Kyckling? Kyckling till ministern?
Ja.
- Kyckling till ministern. - Okej.
Ursäkta. Ursäkta mig.
Jag vill be om ursäkt å min fars vägnar för hans dåliga uppförande.
Det är duva med tryffel.
Jag hittade receptet i en mycket gammal kokbok.
Ledsen, det var bortkastad tid.
- Tillbaka till arbetet. - Ja, chef!
Kom igen!
Madame Mallory.
Madame Mallory har slängt ut gruset på en allmän väg.
- Olagligt. Utanför min restaurang. - Jag ska fixa det.
Det är vulgärt, en fasa. Titta på det.
Hade de bygglov för det? Klart att de inte hade!
Släpp.
Nej! Nej, nej, nej!
Slåss inte. En är där bak.
- Låt honom vara, han sover. - Du börjar bli tjock.
Titta. De är inte vaccinerade.
- Fru Brenda, de är inte vaccinerade. - Hur många är det?
De är vaccinerade. Här är intyget.
Äntligen. Nu vaccinerar han dem.
- Förra veckan var de ovaccinerade. - Nej, de har vaccinerats länge.
Vi gör det franskt - med kärlek och professionellt. Va, borgmästaren?
Det luktar curry överallt.
Ärligt talat...! Ingen känsla för kultur eller tradition.
Och de har öppet i morgon när vi firar Bastiljdagen.
- Det är dags att stoppa dem. - Du vore en bra soldat, Jean-Pierre.
Ja.
Tack.
Dricker ni inte vin? Ni måste ha vin till kalven.
Hej då, allihop! Vi ses i morgon.
Det är du. Herregud, du skrämde mig.
- Titta. - De är jättefina.
- Det är karljohan, de växer där. - Hittade du dem här?
Wow. De är jättefina.
- Du vet att man kan äta dem råa? - Är det sant?
Så här.
Men de är jättegoda i sallad också.
- Var kommer du ifrån? - Jobbet.
- Hur gick det? - Okej, tror jag.
Det vanliga nationaldagsvansinnet.
Du har... Du har nånting i håret.
- Det är bara ett blad. - Du har nåt där.
- Var? - Jag ska ta det.
- Jag tror inte att det är så smart. - Varför inte?
För att...
För att vi har samma jobb och du vet hur det är.
Vi jobbar alltid sent, sover aldrig och har inte tid med annat.
Kockar ska inte vara ihop, tycker jag.
Men du ser mig som en kock? En riktig kock?
En riktig kock. Det gör jag.
Du är mer kock än nån annan jag har träffat.
Verkligen.
FRANKRIKE ÅT FRANSMÄNNEN
Kom här. Det är bra. Kom igen.
Spring!
- Pappa! - Kom igen!
Det brinner, pappa! Det brinner!
Herregud!
Vad har hänt? Hassan!
Mansur!
Mahira!
Nej! Mahira!
Herregud! Pappa!
Vatten! Hämta vatten!
Var är barnen, Mahira?
- Ge mig den. - Tjafsa inte nu.
- Det är ingen lek. - Thomas!
Ja, madame?
Samla personalen. Jag vill prata med dem.
Tack. Gå tillbaka till köket. Tack.
Sätt er.
Kan nån av er texten till "Marseljäsen"?
Jean-Pierre?
Självklart. Det är vår nationalsång.
Kan du hela texten?
"De kommer för att skära av halsen på våra söner, våra fruar."
Fortsätt, Jean-Pierre.
På engelska så att vi alla förstår.
"Till vapen, medborgare. Ställ upp på raka led."
"Låt oss marschera. Låt deras orena blod"...
... "flyta på vår jord."
Och det betyder det att vara fransk, inte sant?
Ja.
Man kan vara fransk på andra sätt. Frihet, jämlikhet, broderskap.
- Varför riktar ni er till mig? - Du vet vem som anlade branden.
Kapitulerar ni för dessa inkräktare?
Säg till dina vänner att bomberna har avslutat ett krig.
De har gett fred. Bravo.
Du är kock. Jag betalar dig inte för att bränna saker.
Ta dina knivar och gå.
Gå och arbeta.
- För lite kardemumma. - För lite tacksamhet.
Jag tror att det är dags att vi gör oss av med de här.
Varför?
De handlar om god mat. Det är bara annorlunda.
- Var inte rädd. - Du vet att de hatar oss.
Är du inte arg?
Nej.
Ring mig inte! Jag kommer aldrig hit igen. Aldrig!
Vi är inte gäster längre, Mahira.
Den här gången ska vi inte fly.
Du vet vad man säger...
Om du inte kan besegra dem, förena dig med dem.
- Jag kan tvätta min egen mur. - Utsidan är inte er.
Den tillhör byn. Fråga borgmästaren.
Jag vet, för jag ville höja den-
-så att ingen såg er restaurang.
Tack.
Madame?
Jag skulle vilja...
Jag skulle vilja göra en omelett åt er.
Vore ni intresserad?
Men jag behöver er hjälp för att knäcka äggen.
Har du det?
Du har det.
Din duva hade det också.
Jag vet.
Jag visste det då och jag vet det nu.
Arrogans.
En kock måste leda.
Skarp, sval och het i munnen på samma gång.
Vet du hur lång tid det tar kockar att lära sig det?
Vad säger pappa?
- Nej! - Det blir på prov i ett halvår.
- Mamma hade velat det här. - Sa jag inte nej? Basta!
Jag får en mer klassisk skolning.
Är Indien inte klassiskt? Vi är världens äldsta civilisation.
Hon tror att hon äger alla i byn.
Hör ni mig där uppe? Jag säger nej!
- Försök inte stjäla mina barn! - Jag anmäler er för att ni väsnas.
Jag anmäler er för barnarov.
Har ni frågat pojken vad han vill?
Ni förförde honom med vilje. Ni förförde hans hjärna-
- med era hemska, smaklösa, tomma såser.
Med era ynkliga små mosade vitlöksbitar.
- Det kallas smakfiness. - Det kallas elakhset.
Om ni har en krydda, använd den. Strö den inte, ös den med sked.
Ni förstår inte att det kan vara nog. Nu får det vara nog! Sluta!
Nog av er. Ni står alltid där uppe som en drottning eller nåt.
Ni säger till honom att det är "klassiskt". Vad är "klassiskt"?
Klassiskt kommer av ordet klass.
Och det lär han sig i mitt kök.
Han lär sig att laga mat med klass.
Indier kan inte bli fransmän och fransmän kan inte bli indier.
Jag tror att jag har ägnat hela dagen åt att tvätta de orden från er mur.
Ursäkta. Madame Mallory...
Vi har faktiskt stängt.
Ja.
- Kan jag hjälpa er med nåt? - Nej.
Jag bara undrade vad ni...
- Jag väntar. - Väntar på vad?
På Hassan Kadam.
Eller döden. Det som kommer först.
Pappa?
Sover hon?
Marguerite? Marguerite!
Vad är det med dig? Du borde vara försiktig.
- Folk försöker sova. - Jag vill få tag på Marguerite.
Säg att folk försöker sova. Vissa av oss jobbar i morgon.
Var lite försiktigare. Folk försöker sova.
- Förlåt. - Ja, ja, "förlåt", okej.
Det är okej, herr Max. Förlåt. Han gör inte om det.
- Jag måste prata med dig - nu. - Stanna där.
Gud, vad jag är glad att se dig.
Jag var så orolig. Är du okej?
- Jag är okej. - Det ser illa ut.
Gör det ont?
Lite. Jag måste prata med dig om nåt viktigt.
I dag, efter att jag kom hem från sjukhuset...
Madame Mallory bad mig jobba i hennes kök. På Saule Pleureur.
- Verkligen? - Det är faktiskt inte helt sant.
Jag fick henne att göra en omelett åt mig enligt mitt recept.
Jaha.
Du är smart.
Har du planerat det här länge?
Vad menar du?
Sen jag sa att hon ber kockar göra en omelett åt henne-
- har du jobbat på ditt eget lilla hemliga framgångsrecept eller...?
- Vad anklagar du mig för? - Inget. Jag säger att du är smart.
Det är bra.
- Är du arg? - Nej.
Jag trodde att du skulle bli glad.
Det är jag, det är jag. Vad ska du jobba som då?
Jag börjar på botten, så klart.
Och du ska så klart jobba dig upp?
Ja.
- Det är tanken. - Det är bra, det är bra.
Sen jag lånade dig böckerna har du inte tittat tillbaka.
Lånade? Jag trodde att de var en present.
Lämna tillbaka dem när du inte längre behöver dem.
Vilket säkert blir mycket snart.
- Jag kom för att be om din... - Om vad? Min tillåtelse?
- Om din välsignelse. - Min välsignelse?
Jag är inget helgon.
- Det är inte jag heller. - Jag vet.
Vi är bara två kockar som försöker nå toppen.
- Må bäste kock vinna. - Sluta.
Sluta.
- Förlåt. - Det är okej.
Gjorde jag illa dig?
- Jag är hemskt ledsen. - Det är lugnt.
Under vår kontroll...
Kanske om han gör det...
För hans framtid...
Det är sant, men låt honom göra det.
Ni vill ha Hassan för att ni själv vill ha en stjärna till, va?
Ja.
Ja. Jag ska inte ljuga.
Men jag erbjuder honom också en språngbräda till världen.
Han förtjänar det. Han har en gåva.
Ni är väldigt envis.
Det är redan morgon.
En ny dag gryr.
- Vad ger ni honom i veckolön? - 200 euro.
Nu bevisar ni att ni är galen.
250 - plus mat.
Om ni sitter i kylan hela natten så är han värd 600.
I era drömmar!
- 450 - annars går jag. - 320. Men 350 efter tre månader.
- Är vi överens? - Nej.
Jo.
- Vi är överens. - Hör du, var tyst.
Låt mig prata. Jag förhandlade med henne.
- Du stör. - Pappa, lugn.
Vad då, lugn? Du förstörde hela leken.
Vi är överens.
Madame.
- Nej. - Jag bär dit den åt dig.
De har sina egna kryddor.
Det är orättvist. Jag ville ha hans rum.
- Kom och säg hej då till din bror. - Jag vill inte.
- Vad är det? - Ingenting.
- Vad är det? - Han går. Kom nu.
- Då får väl jag laga maten nu. - Ja, just det.
- Herregud. - Vad då, herregud?
Marcel, mjölken!
Är du nervös?
Man kan inte vara nervös och göra hollandaisesås.
Äggen känner det och den skär sig.
Nej, nej, nej. Börja om.
Det där är en vacker bechamelsås.
- Vit som snö. Perfekt. - Tack.
Men var försiktig med värmen.
Nej, nej, nej, nej! Titta. Den här är giftig.
Det är djävulssopp. Giftig!
- De såg ut som karljohan. - Nej, vi måste vara försiktigare.
Ursäkta. Det är min.
- God dag. - Hej.
Vad är det för smak som slåss med kycklingen?
Jag tillsatte några kryddor för att ge såsen smak-
- och koriander för garnering och friskhet.
Men varför ändra ett 200 år gammalt recept?
För 200 år är kanske länge nog.
God morgon. Marguerite, menyn. Hör upp!
I kväll kommer ministern, så vi serverar hans specialrätt.
Hassan.
Du lagar den.
Hassan ska laga duvan i tryffelsås - själv.
Och jag vill servera en sufflé. En sufflé med en doft.
Och jag vill ha en feuilleté med karljohan, för det är...
- Är jag sen? - Ja, självklart är du sen.
Château Lalande -89. Ett mycket bra val.
Hur går det för honom?
Ska ni inte gå över vägen och prova en av hans rätter?
Jag har tyvärr inte råd med era saftiga priser.
Huset bjuder så klart.
Är han lika bra som jag tror?
Bättre.
Hassan. Vad är det i grytan?
Boeuf Bourguignon. Det är en äkta fransk rätt-
- med morötter och grönsaker. Vill ni smaka?
- "Biff bubbelgum"? - Boeuf.
- Är det gott? - Ja, jättegott.
Mukhtar och Aisha, kom.
- Det är grönsaker. - Är det vin i såsen?
Lite, ja, men det är...
Usch, det är fransk mat!
- Nå, tycker du om det? - Ja.
Det är en klassisk fransk rätt, fast med en knorr.
Det är boeuf Bourguignon ā la Hassan.
- Aisha, Mukhtar! - Mukhtar! Aisha, kom nu.
- Det har börjat. - Vi kommer.
Herregud!
Titta!
En specialöverraskning till er.
- Tack. - För roligare fyrverkerier.
- Och för den vackra... - Tack, snälla.
Den rosa. Du gillar rosa. Du bär rosa.
God dag. Väldigt trevligt.
- Vad är det här? Är det gratis? - Förlåt.
Och till pappa.
Nej. Får jag föreslå...
Så där.
- Tack. - Är det gott?
Pappa?
Jag har hört att hon är en duktig dansare.
Du tycker ju också om att dansa.
Ta med henne ut och dansa.
Var inte absurd.
- Vi är inte barn. - Om du säger det, så...
Hassan?
Vad är en Michelinstjärna?
- Hur ser den ut? - De ser ut som...
De ser ut som blommor. Stjärnblommor.
- Sen trycks de i den där boken. - Vem ger dem till en?
De kallas kritiker. De är som restauranggudar.
- Har jag en Michelinstjärna? - Nej, inte än.
Får du en i dag?
Hur länge har ni velat öppna den?
Vi fick vår första stjärna för 30 år sen-
-så jag har väntat sen dess.
- Ringer de alltid klockan sju? - Ja.
- Alltid på en måndag? - Ja.
Då är de förbaskat grymma som utsätter en för det varje år.
Ja, grymma.
Som gudarna.
- Vet pappa vad en Michelinstjärna är? - Förmodligen.
Åt helsicke med dem. Ni förtjänar att smaka på det.
Vad gör ni? Nej, nej, nej!
Ursäkta. Ni kan inte göra så.
Ge mig den, snälla. Ge mig den.
- Glöm deras stjärnor. Ni är stjärnan! - Ge mig...
Ge mig den.
Saule Pleureur. Madame Mallory.
Tack.
Ska jag sätta i korken igen?
Med champagne är det omöjligt.
Två.
Tack. Det här hjälper.
- Vi gjorde det. - Vi?
- Stjärnan är till oss alla. - Nej.
Nej, den är till dig.
Tack. Merci.
- Vad har hänt? Är alla okej? - Vad har hänt?
- Två stjärnor. - Två stjärnor?
Två stjärnor! Två stjärnor!
Och nu tar gudarna honom.
Resten av världen väntar på honom.
Saule Pleureur har haft en stjärna i 30 år.
Efter ett år med dig har de två. Förstår du hur det fungerar?
Jag tror inte det.
Det franska köket är ett hemligt sällskap utan hemligheter.
De har redan skickat folk från Paris. De känner till dig.
I morgon kommer erbjudandena.
Alla krogar med två stjärnor som vill ha tre.
Världen vet nu att du är en kock som kan ta ner stjärnorna.
Du kan inte säga nej till dem.
Du kommer klara det bra.
Var rädd om dig.
De var en present. Behåll dem.
Men jag hör bara din röst när jag läser dem.
Jag behövde en ursäkt för att komma hit.
Tack.
Jag är glad att våra bromsar strejkade här.
Bromsar kanske går sönder av en anledning.
Vad menar du?
Vad ska jag göra?
Du ska bara åka.
Det är okej.
Åk.
Hassan, du har nått kokkonstens allra högsta nivå.
Här är matlagning inte längre en konst, utan en vetenskap.
På La Baleine Grise tror vi att mat är en multisensorisk upplevelse.
Vissa kombinationer av smaker och aromer aktiverar enzymer-
- och stimulerar speciella delar av hjärnan-
- som framkallar njutning och minnen av angenäma upplevelser.
Som en visst doft påminner en om ens första kärlek.
Det här är odjuret med tusen munnar som måste matas två gånger om dan.
Och vad tycker odjuret om?
Innovation. Innovation. Innoation.
La Baleine Grise har alltid varit känt för nya matkombinationer.
Vid mitt senaste besök blev ostron med pärlor av stör och ostrondamm-
- något fantastiskt med tillsatsen av malda kardemummafrön.
Jag var där ganska nyligen-
- men överraskades positivt av koriander, bockhornsklöver, masala.
...sås som genljöd av tandoori. En överraskande triumf.
...på oväntade sätt. Med en marinad på tamarind och rökt chili-
- simmar fisken in på min alla tiders topp fem-lista.
Sockerglaserad rödbeta med morötter och garam masala.
En molekylärköksfavorit i Beaubourg verkar ha upptäckt livets krydda.
"Blomkålsglass med ett skum av äggula och kapris."
- Blomkålsglass? - Intressant.
Men enligt ryktet beror krogens förnyelse på en ung indisk kock.
Hassan Kadam kom till Paris för bara ett år sen.
..."lökblomsblad ångade i höinfuserad kamomill."
- Han lagar mat med hö. - Varför hö?
Han lagar mat med hö. Lagar han mat åt en häst?
Mitt herrskap, den nye kökschefen på La Baleine Grise: Hassan Kadam!
Paris är ditt.
Innovation! Innovation! Innovation!
På ett år har kockstjärnan Hassan Kadam förvandlat restaurangen-
- med djärva kryddor, explosiv smak och ovanliga kombinationer.
Hassan syns ofta i Paris nattliv. Han är het i köket-
-och mycket populär bland kvinnor.
Alla undrar nu om Hassan Kadam-
- stannar på La Baleine Grise eller går vidare.
Marguerite, minns du det perfekta ravioli med rå svamp-receptet?
Svettade vi löken i olja eller smör?
Jag får dem inte lika goda-
-som när vi gjorde dem tillsammans.
Herr Kadam, ursäkta, men kan jag få ta en bild med er, snälla?
Hassan, det är inte hur du svettar löken.
Det är var du plockar din svamp. Och de goda växer här, minns du?
- Titta! - Hassan.
Hassan. Visst är han stilig? Titta, titta.
"Hassan Kadam, rännstenspojken"-
- "går mot sin tredje stjärna."
Merci, madame.
- Han ser ut som en terrorist. - Nej.
En terrorist som får en tredje stjärna.
"L'infant du caniveau"...
Vad sa du? Rännsten... Vad betyder det?
Det betyder...
...där vattnet på gatan... Avloppet på gatan.
Avlopp? Är han från avloppet? Är han en mask?
Nej, det är pressen. De förvränger allt.
Han gör inget för att oförvränga det? Vilket struntprat! Jag menar...
- Titta. - Christian, snälla, titta.
- Ta den, ta den. Gå. - Nej, nej.
Nej, kom hit med den.
- Min son. - Hassan, ja. Han är fantastisk.
En droppe olja.
- Service! Två kräfta! - Ja, chef.
Service!
- Sjöborre. - Vänta!
Är den okej?
- Du har förstört den. - Förlåt, chef.
- Hur är det? - Bra.
Vill du ha lite?
Varsågod.
Min fru lagar det.
Över elden på gården.
Tycker du om det?
Min fru gör mycket bättre mat än jag.
- Var får hon kryddorna ifrån? - Jag beställer dem hemifrån.
Det är billigare än en flygbiljett.
- Det är med amchur. - Ja.
- Och kala jeera. - Ja. Lite garam masala också.
Varje tugga tar med en hem.
Välkommen.
- Trevlig överraskning. Skål. - Du kan inte sova, va?
- Det är kallt. - Vackert.
Jag har tänkt på Hassan. Jag ska skriva till honom i kväll.
- Vad ska du berätta för honom? - Massa saker.
Att restaurangen går bra.
Att vi två har umgåtts mycket.
Vi tar danslektioner-
-och går till torget tillsammans.
Minns du när vi gick längs floden? Vi plockade blommor och...
Vi plockade inte blommor. Vi letade efter svamp.
- Och vi hittade blommor. - Som vi plockade.
Ja, vi plockade blommorna så klart. Men vi letade efter svamp.
Jag ska skriva till honom att det nästan är-
-som att ha en flickvän.
Nästan.
Nästan. Vad hände nu?
Förlåt mig. Jag sa "nästan".
Vad har... Tokiga fransyska.
Jag tänkte att du kanske vill dansa med din nästan-flickvän.
Du har inte förändrats.
- Det har du. Lite grann. - Det har jag.
Vad gör du här? Du får besked om din stjärna i dag, va?
Du borde vara i Paris.
Jag kom för att jag har ett förslag till dig.
- Ett affärsförslag. - Okej.
Bara madame Mallory vet om det.
Jag har frågat om jag får använda hennes kök i kväll.
Jag vill laga en rätt som jag inte har gjort på länge.
Med dig.
Med mig?
- Jag behöver bara en sak till. - Okej.
- Ropa på dem. - Aisha, Mukhtar!
Du har fortfarande inte sagt om du accepterar mitt affärsförslag.
Jag accepterar.
- Familjen Kadam är här. - Självklart.
Du är väldigt chic i kväll.
- Hur vacker är din dotter! - Jag vet.
- Bonjour. Excusez-moi. - Kom in, kom in.
Merci.
Mes amis. Mina vänner...
Välkomna. I kväll är det en väldigt speciell kväll.
Vi äter på Maison Mumbai, men maten har lagats på Saule Pleureur.
Och jag vill presentera kvällens specialkockar för er.
Kockar, kom ut.
Voilā. Marguerite. Och...
- Hassan. - Arrey, Hassan.
Du är här!
När blev du så snygg?
Vilken rolig överraskning.
Vad gör du här?
Du borde vara i Paris.
- Jag har kommit hem från Paris. - Va?
Jag flyttar hem till St. Antonin.
Det här är mina riktiga stjärnor.
Marguerite och Hassan.
Och jag har gett Hassan full kontroll över Saule Pleureur.
Inte full kontroll. Jag har en ny affärspartner.
Affärer? Vilka är villkoren?
Jag menar allvar.
Michelin. Michelin. Varför svarade du inte?
- Ring honom. Det är Michelin. - Det är okej.
Klockan sju. Kom här.
- Ring honom. - Pappa. Hör på mig.
- Nej, ring honom nu. - Pappa, lugn.
- Jag vet vad jag ska göra. - Allihop!
Det är här vi får vår tredje stjärna. Tillsammans.
Alors, för guds skull! Kom, nu äter vi!
Pappa och hans skämt. Mycket roligt.
Helt otroligt!
Hurra, skål!
En skål! En skål!
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Få ditt eget konto gratis. Skriva till oss på: hunddawgs@gmail.com
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2014